ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 11 жовтня 2021 р. 	Справа № 520/2441/21	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Катунова В.В. ,  Бершова Г.Є. ,
за участю секретаря судового засідання Ігнатьєвої К.О., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду питання про прийняття додаткової постанови в адміністративній справі за апеляційною скаргою Роганської селищної ради Харківського району Харківської області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від  20.04.2021, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 20.04.21 по справі  №    520/2441/21
за позовом   ОСОБА_1        
до     Роганської селищної ради Харківського району Харківської області                         
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Роганської селищної ради Харківського району Харківської області, в якому просить визнати бездіяльність, що полягає у неприйнятті рішення про затвердження проекту землеустрою, протиправною та зобов`язати затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 адміністративний позов задоволено частково. 
Визнано протиправною бездіяльність Роганської селищної ради Харківського району Харківської області (вул. 1-го Травня, буд. № 1, сел. Рогань, Харківський р-н, Харківська обл., код ЄДРПОУ: 04396740), яка полягає у неприйнятті рішення про  затвердження або про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,15 га (кадастровий номер 6325158502:00:004:0061) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована біля буд. АДРЕСА_1 на території Роганської селищної ради Харківського району Харківської області та передачі її у власність ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на пленарному засіданні сесії.
Зобов`язано Роганську селищну раду Харківського району Харківської області (вул. 1-го Травня, буд. № 1, сел. Рогань, Харківський р-н, Харківська обл., код ЄДРПОУ: 04396740) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована біля буд. АДРЕСА_1 на території Роганської селищної ради Харківського району Харківської області, в порядку та у спосіб, передбачений частиною дев`ятою статті 118 Земельного кодексу України, з урахуванням висновків суду у даній справі.
У задоволенні решти вимог – відмовлено. 
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Роганської селищної ради Харківського району Харківської області (вул. 1-го Травня, буд. № 1, сел. Рогань, Харківський р-н, Харківська обл., код ЄДРПОУ: 04396740) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім) грн.
Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що рішення суду прийнято з порушенням вимог законодавства з наданням невірної оцінки виниклим правовідносинам, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. 
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2021 року апеляційну скаргу Роганської селищної ради Харківського району Харківської області  залишено без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 року по справі № 520/2441/21  залишено без змін.  
Представником позивача подано заяву про ухвалення додаткової постанови, в якій вирішити питання про стягнення з Роганської селищної ради Харківського району Харківської області  на користь ОСОБА_1  понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.
Сторони  про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.
Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст.            229            та ч. 2 ст.            313            Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши обґрунтованість заяви про ухвалення додаткового рішення, дослідивши письмові докази по справі, дійшла висновку, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Пунктом 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з частинами 3, 5 статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Так, відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 1 ст. 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно ч.3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч.ч. 4, 5, 6,7 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.
Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 КАС України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч. 6 ст. 135 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 135 КАС України).
З аналізу положень ст. 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.
Тобто у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц вказала на виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Зазначений підхід до вирішення питання зменшення витрат на правничу допомогу знайшов своє відображення і в постановах Верховного Суду від 2 жовтня 2019 року (справа №815/1479/18), від 15 липня 2020 року (справа №640/10548/19), від 21 січня 2021 року (справа №280/2635/20).
Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.
Це означає, що Відповідач, як особа, яка заперечує зазначений Позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 КАС України.
Аналогічні висновки викладені також у постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі №640/15803/19 та постанові 15.07.2021 у справі 420/7028/20.
Відповідно до ч. 7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Частиною 9 ст. 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Згідно з п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України від 05.07.2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (надалі - Закон № 5076), до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Відповідно до ст. 28 Правил адвокатської етики, схвалених Національною асоціацією адвокатів України 09.06.2017 року (надалі - Правила адвокатської етики), формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту є гонорар. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Згідно ч. 2 ст. 30 Закону № 5076-VI, порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Як встановлено судовим розглядом, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником  Шелудько Віталія Миколайовича до суду апеляційної інстанції для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу були надані: додаткову угоду № 3 до договору № 16/21 від 04.02.2021 про надання правничої допомоги , укладеного між Адвокатським об`єднанням «Крижановський та партнери» в особі керуючого партнера Крижановського Миколи Валентиновича та Шелудько Віталієм Миколайовичем; копії акту виконаних робіт до договору № 16/21 про надання правничої допомоги  від 24.09.2021. Згідно наданого акту загальна вартість підготовленої до виконання роботи (правової допомоги) складає 5000 грн.: аналіз апеляційної скарги Роганської селищної ради по справі № 520/2441/21 , кількість годин - 60 хвилин., вартість 1500 грн.; аналіз законодавства та судової практики, кількість годин - 40 хвилин, вартість  - 1000 грн.; написання відзиву на апеляційну скаргу, формування примірників позовної заяви з додатками та направлення до суду, кількість годин - 1 год. 40 хвилин, вартість - 2500 грн.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача надано квитанцію від 25.08.2021 року, відповідно до якої за надання правничої допомоги за договором № 16/21 від 04.02.2021 та меморіальний ордер № 00043091 від 25.08.2021  сума понесених витрат складає 5 000,00 грн. 
Також з матеріалів справи суд вбачає, що відзив на апеляційну скаргу по справі № 520/2441/21 підписаний адвокатом Крижановським М.В., як представником позивача. Зазначене свідчить про проведену адвокатом роботу.
Зі змісту норм частин 4, 5 та 6 ст.134 КАС України вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (саме така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі №816/2096/17).
При цьому, колегія суддів зауважує, що при розгляді питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
З огляду на це, відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги отриманої при розгляді справи в суді першої інстанції, зобов`язаний був навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, складністю справи та виконаних робіт (наданих послуг), часом витраченим адвокатом на виконання робіт (надання послуг).
З огляду на викладене, враховуючи відсутність будь-яких заперечень з боку відповідача щодо заявленого представником позивача розміру витрат на правничу допомогу, що в силу наведеного вище правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, свідчить про відсутність підстав у суду для відмови у відшкодуванні чи перегляду заявленої суми, колегія суддів вважає, що заява представника позивача про стягнення з відповідача, понесених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі.
Оскільки   постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2021 року питання про судові витрати вирішено не було, то колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення.          
Керуючись ст. ст. 243, 252, 292, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення - задовольнити.
Прийняти додаткову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Роганської селищної ради Харківського району Харківської області (62481, Харківська область, сел. Рогань, вул. 1 Травня, 1, код ЄДРПОУ 41054026) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч гривень).
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Чалий І.С.	
Судді	   	Катунов В.В.    Бершов Г.Є.  	

Повний текст додаткової постанови виготовлений  13.10.2021.