Справа № 1316/1712/12                                        Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А. 
Провадження № 22-ц/811/2036/21                                Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А. 
Категорія:39

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

05 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді: Левика Я.А.,
суддів: Савуляка Р.В., Шандри М.М.,
секретарка: Скакун І.А.,

за участі в судовому засіданні представника заінтересованої особи ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , представника заявника ТзОВ «Факторингова Компанія «Вектор плюс» – Павка В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області в складі судді Кукси Д.А. від 07 травня 2021 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «Вектор Плюс» про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів по справі №1316/1712/12 про стягнення із ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 кредитної заборгованості, -
       в с т а н о в и л а : 
ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 травня 2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «Вектор Плюс» про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів по справі №1316/1712/12 про стягнення із ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 кредитної заборгованості, - задоволено.
Поновлено строк пред`явлення виконавчих листів до виконання по справі №1316/1712/12 про стягнення із ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 кредитної заборгованості.
Постановлено видати дублікати виконавчих листів по справі №1316/1712/12 про стягнення із ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 кредитної заборгованості.
Дану ухвалу оскаржив  ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу якою в задоволенні заяви ТзОВ «Факторингова Компанія «Вектор Плюс» про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання по справі №1316/1712/12 та видачу дублікатів виконавчих листів по справі №1316/1712/12 – відмовити.
Вважає ухвалу необ`єктивною, необґрунтованою та винесеною із порушенням матеріального та процесуального законодавства, такою, що не враховує всіх обставин, які мають істотне значення для справи, а отже, підлягає скасуванню. Зазначає, що ТОВ «ФК «Вектор Плюс» свідомо ввело суд в оману, щодо того, що їм не було відомо про те, що виконавчий лист було повернуто без прийняття до виконання на підставі п.2 ч.4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» (у зв`язку із пропуском строку пред`явлення). Вказує, що ТзОВ «ФК «Вектор Плюс» у своїй заяві не було доведено перед судом факту втрати виконавчого листа, не надано доказів наявності поважності пропуску строку в 6 років. Таким чином подання такої заяви є зловживанням процесуальними правами. Зазначає, що 28 листопада 2012 року на підставі Договору факторингу №15, до ТзОВ «ФК «Вектор плюс» відбувся перехід прав кредитора по кредитному договору №1304/0907/88-006 від 28 вересня 2007 року, договору іпотеки від 28.11.2007 року та договору поруки №1304/0909/88-006Р-1 від 28.09.2007 року. Таким чином відбулась заміна кредитора, який набув всіх прав та обов`язків свого правонаступника. Вказує, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 жовтня 2012 року стягнуто зі ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором звернувши стягнення на предмет іпотеки та таке рішення набрало законної сили 12.06.2014 року. Зазначає, що на виконання вказаного рішення видано виконавчий лист строком пред`явлення до 12.06.2015 року. 25.11.2016 року ТОВ «Вектор плюс» звернулося із заявами про видачу виконавчого листа, таким чином вже на момент написання заяви строк пред`явлення виконавчого листа було пропущено, а право на поновлення такого з`явилося ще 13.06.2015 року.
В судове засідання окрім представника заінтересованої особи ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , представника заявника ТзОВ «Факторингова Компанія «Вектор плюс» – Павка В.С., учасники справи не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності зважаючи на те, що такі особи повідомлялися про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заінтересованої особи на підтримання апеляційної скарги, представника заявника – в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви осіб, що беруть участь у справі в межах доводів заяви про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дублікату виконавчого листа, заперечення на заяву, апеляційної скарги, відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на п.9 ч.2 ст. 129 Конституції України, ч.1 ст. 18, ч.1 ст. 433, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, та задовольняючи заяву, виходив з того, що рішенням Пустомитівського районного суду від 12.10.2012 року задоволено позовні вимоги Акціонерного товариства „Сведобанк” до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 . Стягнуто з ОСОБА_4 (індефікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) заборгованість за кредитним договором №1304/0907/88-006 від 28.09.2007 року в розмірі 38420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) доларів США 28 центів, що еквівалентно 306824 (триста шість тисяч вісімсот двадцять чотири) грн.. 36 коп. на користь акціонерного товариства „Сведбанк” (код. ЄДРПОУ 19356840) звернувши стягнення на предмет іпотеки –житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1375 га. кадастровий номер 4623684900:01:002:0109 шляхом реалізації даного майна на публічних торгах за початковою ціною не нижче за звичайні ціни на це майно, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчого провадження. Ухвалою Пустомитівського районного суду від 15.11.2017 року у справі №1316/1712/12 замінено стягувача у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа виданого Пустомитівським районним судом 20.12.2016 року по цивільній справі № 1316/1712/12 про стягнення із ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором №1304/0907/88-006 від 28.09.2007 року, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки – з стягувача Публічне акціонерне товариство « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ВЕКТОР ПЛЮС». Згідно постанови Верховного суду від 24.06.2020 року по справі №1316/1712/12 суд вирішив ухвалу Пустомитівмького районного суду Львівської області від 15.11.2017 року та постанову апеляційного суду Львівської області від 12.03.2018 року залишити без змін. Таким чином остаточне рішення про заміну стягувача у даному виконавчому провадженні прийнято 24.06.2020 року. 26.06.2017 року виконавчою службою було повернуто виконавчі листи стягувачу без прийняття до виконання, однак останні були втрачені під час пересилання. Суд зазначив, що фактично рішення Пустомитівського районного суду про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 кредитної заборгованості не виконано, а виконавчі листи втрачено, у зв`язку з чим, повторно стягувач пред`явити виконавчі листи не зміг. Таким чином суд встановив правонаступництво ТОВ «Факторингова Компанія «Вектор Плюс» лише 24.06.2020 року, таким чином строк пред`явлення даних виконавчих листів було пропущено не з вини стягувачів. Дослідивши надані заявником документи, суд вважав за необхідне видати дублікат виконавчих листів у справі №1316/1712/12 про стягнення із ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 кредитної заборгованості та поновити строк на їх пред`явлення.
Колегія суддів вважає, що такі висновки зроблені судом першої інстанції без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення, а також вимогам закону не відповідають.
       7.04.2021 року на адресу Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «Вектор Плюс» про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів по справі №1316/1712/12 про стягнення із ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 кредитної заборгованості.
Свою заяву мотивують тим, що ухвалою Пустомитівського районного суду від 15.11.2017 року у справі №1316/1712/12 було задоволено заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс». Замінено стягувача у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа виданого Пустомитівським районним судом 20.12.2016 року по цивільній справі № 1316/1712/12 про стягнення із ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором №1304/0907/88-006 від 28.09.2007 року, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки – з стягувача Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» на товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ВЕКТОР ПЛЮС». Згідно постанови Верховного Суду від 24.06.2020 року по справі №1316/1712/12 вирішено ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.112017 року та постанову апеляційного суду Львівської області від 12.03.2018 року залишено без змін. Як заявнику стало відомо при ознайомленні із справою №1316/1712/12 виконавчою службою винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану, однак даного виконавчого листа чи постанови про повернення виконавчого документу стягувану вони не отримували. Зазначають, що пропуск строку пред`явлення виконавчих документів до виконання не залежав від їх волі тому просять його поновити та видати дублікати виконавчих листів.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.
Також, із практики Європейського суду з прав людини, вбачається, що – «...право на суд, захищене статтею 6 [Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод], було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" ( 980_079 ) (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" ( 980_075 ) (Immobiliare Saffi v. Italy), [GC], N 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V)» (цитата п. 51 Рішення ЄСПЛ Юрій Миколайович Іванов проти України від 15.10.2009 року Заява N 40450/04. 
Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад:
1) верховенства права;
2) обов`язковості виконання рішень;
3) законності;
4) диспозитивності;
5) справедливості, неупередженості та об`єктивності;
6) гласності та відкритості виконавчого провадження;
7) розумності строків виконавчого провадження;
8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями;
9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Зважаючи на наведені норми закону виконання судового рішення є однією із ключових стадій ефективного доступу до суду без якої сам факт звернення до суду і вирішення на користь особи справи було б беззмістовними.
Також, відповідно до підпункту 17.4 Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
Відповідно до змісту вказаної норми закону суд, який розглядав справу, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат замість втраченого оригіналу таких документів. Тобто питання видачі дублікату, зокрема, і виконавчого листа може вирішуватись у випадку втрати його оригіналу.
Зважаючи на вказане звертаючись до суду в порядку підпункту 17.4 Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України стягувач або державний виконавець повинні довести втрату оригіналу виконавчого документу.
Крім цього, слід вказати, що вказане питання (про видачу дублікату виконавчого листа) може вирішуватись позитивно виключно у випадку коли судове рішення не виконане (у іншому ж випадку слід вважати видача дублікату виконавчого листа призводила б до подвійного виконання судового рішення) або не закінчився строк пред`явлення виконавчого листа до виконання (у іншому ж випадку стягувач мав би право подання дублікату виконавчого листа до виконання після спливу відповідного, встановленого законом строку, що теж слід вважати суперечило б нормам закону).
Відповідно до ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Пустомитівського районного суду від 12.10.2012 року задоволено позовні вимоги Акціонерного товариства „Сведобанк” до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 . Стягнуто з ОСОБА_4 (індефікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) заборгованість за кредитним договором №1304/0907/88-006 від 28.09.2007 року в розмірі 38420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) доларів США 28 центів, що еквівалентно 306824 (триста шість тисяч вісімсот двадцять чотири) грн.. 36 коп. на користь акціонерного товариства „Сведбанк” (код. ЄДРПОУ 19356840) звернувши стягнення на предмет іпотеки –житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1375 га. кадастровий номер 4623684900:01:002:0109 шляхом реалізації даного майна на публічних торгах за початковою ціною не нижче за звичайні ціни на це майно, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчого провадження.
       Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 07 лютого 2013 року вказане рішення залишено без змін.
Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 12 червня 2014 року рішення Пустомитівського районного суду від 12.10.2012 року змінено. Позов Акціонерного товариства „Сведобанк” до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь АТ «Сведбанк» заборгованість за кредитним договором №1304/0907/88-006 від 28.09.2007 року в розмірі 38368,68 доларів США, що складається з 28459,74 доларів США – заборгованості по тілу кредиту, 7641,56 доларів США – заборгованості по відсотках і 2267,38 доларів США пені та еквівалентно 306412,21 грн., звернувши стягнення на предмет іпотеки –житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1375 га. кадастровий номер 4623684900:01:002:0109 шляхом реалізації даного майна на публічних торгах за початковою ціною не нижче за звичайні ціни на це майно, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчого провадження. В решті рішення залишено без змін.
Вказане рішення відповідно набрало законної сили 12.06.2014 року.
28.11.2016 року ТзОВ «ФК «Вектор Плюс» звернулося до Апеляційного суду Львівської області із заявою про видачу виконавчого документу та таку заяву Апеляційним судом Львівської області 09.12.2016 року було направлено до Пустомитівського районного суду Львівської області.
З матеріалів справи, також, вбачається, що виконавчий лист виданий 20.12.2016 року із строком пред`явлення до 12.06.2015 року. (Т2 а.с. 16).
11.01.2017 року Пустомитівським районним судом виконавчий лист було скеровано заявнику та такий був отриманий заявником 16.01.2017 року (Т.1 а.с. 254, 255).
Згідно листів Пустомитівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області №09-21/11640 від 26.06.2017р. та №09-07/11144 від 26.06.2017р. вбачається, що 23.06.2017 року у Пустомитівський районний відділ державної виконавчої служби надійшла заява про відкриття виконавчого провадження згідно виконавчого листа №1316/1712/12 Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.12.2016 року щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Сведбанк» в сумі 306412,21 грн. 26.06.2017 року державним виконавцем Буць М.І., керуючись п.2 ч.4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. У вказаному повідомленні державним виконавцем вказано, що при перевірці матеріалів виконавчого провадження, які надійшли до виконання встановлено, що пропущено термін пред`явлення виконавчого документа до виконання. (Т.2 а.с.51, 525, 64).
Ухвалою Пустомитівського районного суду від 15.11.2017 року у справі №1316/1712/12 замінено стягувача у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа виданого Пустомитівським районним судом 20.12.2016 року по цивільній справі № 1316/1712/12 про стягнення із ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором №1304/0907/88-006 від 28.09.2007 року, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки – з стягувача Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» на товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ВЕКТОР ПЛЮС».
Постановою Апеляційного суду Львівської області від 12.03.2018 року ухвалу Пустомитівського районного суду від 15.11.2017 року залишено без змін.
Згідно постанови Верховного суду від 24.06.2020 року по справі №1316/1712/12 суд вирішив ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.11.2017 року та постанову апеляційного суду Львівської області від 12.03.2018 року залишити без змін.
Також з договору факторингу №15 від 28.11.2012 року вбачається, 28.11.2012 року ПАТ «Сведбанк» відступило ТзОВ «ФК «Вектор Плюс» відповідно до Договору факторингу №15 свої права вимоги за зобов`язанням відповідача (Т.2 а.с. 163-171).
Окрім цього, 18.02.2014 року ТзОВ «ФК «Вектор плюс» зверталося до апеляційного суду Львівської області із заявою про заміну позивача його правонаступником (Т.2 а.с. 161-162). 
Крім наведеного, при розгляді справ даної категорії слід зважати на ряд обставин, які мають істотне значення і сам факт втрати чи фізичного знищення виконавчого документу є лише однією із таких. 
Іншими ж є як вказано вище питання строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та питання виконання рішення.
Відповідно до редакції ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», яка була чинною на час ухвалення судового рішення та набрання ним законної сили: « Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки:
1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;
             2) інші виконавчі документи – протягом року, якщо інше не передбачено законом.
             2. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для:
             1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення;
             2) виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення;
             3) інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.
             3. Рішення про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, втратою годувальника тощо) можуть бути пред`явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.
             4. Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання встановлюються для кожного платежу окремо.
Дійсно, 5.10.2016 року набрав чинності новий Закону України «Про виконавче провадження» із змісту ряду статтей якого вбачається таке.
Відповідно до ст. 1 вказаного Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ст. 2 вказаного Закону, виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад:
1) верховенства права;
2) обов`язковості виконання рішень;
3) законності;
4) диспозитивності;
5) справедливості, неупередженості та об`єктивності;
6) гласності та відкритості виконавчого провадження;
7) розумності строків виконавчого провадження;
8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями;
9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Відповідно до ст. 3 вказаного Закону, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:
1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;
2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом;
3) виконавчих написів нотаріусів;
4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;
5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди;
6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;
7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами;
8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України;
9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено наоргани та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.
Відповідно до ст. 11 вказаного Закону, строки у виконавчому провадженні – це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом – встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом. Строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.
Відповідно до ст. 12 вказаного Закону, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.
Крім цього, згідно п. 5 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону виконавчі документи, видані до набрання чинності цим законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Із змісту вказаних норм вбачається, що, у випадку якщо строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не закінчився, згідно норм закону у попередній редакції, у зв`язку із прийняттям та набранням чинності новим законом, – такий строк продовжується до трьох років. Норми ж нового Закону на правовідносини, що виникли до його прийняття та регулювались старим законом і не продовжували існувати на час набрання ним чинності – не розповсюджуються.
Відповідно до частин 1 та статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.
Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.
12.06.2014 року набрало законної сили рішення Апеляційного суду Львівської області, про що йшлося.
Під час розгляду справи та проголошення рішення в 2014 році в суді апеляційної інстанції брала участь представниця ТзОВ «ФК «Вектор Плюс» Гук О.О., яка діяла згідно довіреності (Т.1 а.с. 150).
Також, заявник набув права вимоги за зобов`язанням відповідача у згаданому рішенні з 28.11.2012 року.
Однак, із заявою про видачу виконавчого листа ТзОВ «ФК «Вектор Плюс» звернувся лише в листопаді 2016 року.
16 січня 2017 року ТзОВ «ФК «Вектор Плюс» отримало виконавчий лист із строком пред`явлення до 12.06.2015 року.
Зважаючи на те, що ТзОВ «ФК «Вектор Плюс» отримало право вимоги ще у 2012 році, те, що рішення набрало законної сили 12.06.2014 року, а виконавчий лист із строком пред`явлення до 12.06.2015 року заявником отримано 16.01.2017 року та такий пред`явлено до виконання 23.06.2017 року, слід вважати, що ТзОВ «ФК «Вектор Плюс» пропущено річний строк пред`явлення виконавчого листа до виконання без жодних поважних причин, а тим більше такими не є ті обставини на які посилається заявник та заявник з 2012 року не міг не знати про розгляд справи, а з 12.06.2014 року про ухвалене у справі рішення та відповідно міг вчасно звернутися за його виконанням.
Не розгляд заяви про заміну позивача правонаступником апеляційним судом на вказані вище висновки не впливає, оскільки рішення апеляційного суду в цій частині заявником не оспорювалось.
Затримка із отримання виконавчого листа та подання заяви про заміну сторони правонаступником лише у лютому 2017 року теж мали місце з вини заявника. 
Тому строк пред`явлення виконавчих листів до виконання по справі №1316/1712/12 судом першої інстанції поновлено помилково та відповідно помилково видано дублікат виконавчого листа.
Зважаючи на вказане доводи апеляційної скарги слід вважати обґрунтованими та таку слід задовольнити, оскаржуване ж судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «Вектор Плюс» про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -
п о с т а н о в и л а :
апеляційну скаргу  ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 – задовольнити.
       Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 травня 2021 року – скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «Вектор Плюс» про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів по справі №1316/1712/12 про стягнення із ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 кредитної заборгованості – відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду

       Повний текст постанови складено 12 жовтня 2021 року.

        Головуючий :                  Я.А. Левик
       Судді:                  Р.В. Савуляк
                                                                                        М.М. Шандра