ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 336/4852/21                                 Головуючий в 1 інст. Дацюк О.І.
Провадження № 33/807/641/21                                         Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч.3 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       
28 вересня 2021 року м. Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідального - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Бєлік І.В., справу за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 2 липня 2021 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді адміністративного арешту на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років, стягнуто судовий збір, 
В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, 14 червня 2021 року приблизно о 18 годині 38 хвилин ОСОБА_1 , будучи особою, яка протягом року двічі піддавалася адміністративному стягненню за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, перебуваючи на вул. Іванова, біля будинку №81, що у місті Запоріжжі, керував автомобілем «Rennault Megane», д.н. НОМЕР_1 , маючи зовнішні ознаки наркотичного сп`яніння та на пропозицію поліцейських відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  із прийнятою судом першої інстанції постановою не погоджується, вважає її незаконною і необґрунтованою. 
В обґрунтування доводів скарги, вказує, що суд порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки судом він не повідомлявся про час та дату розгляду справи. 
Розміщення інформації про виклик ОСОБА_1 на сайті судової влади, відповідно до КУпАП не передбачено. 
Також наголошує, що мотивація прийнятого судового рішення зводиться лише до опису судом матеріалів про адміністративне правопорушення, без проведення їх аналізу, врахування чи неврахування їх як доказів, без належної оцінки цих доказів. 
Також факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду не ґрунтується на належних і допустимих доказах, а саме те, що вказана обставина підтверджується свідками події. 
До того ж, апелянт вважає, що висновок суду про призначення стягнення у виді арешту на строк п`ятнадцяти діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років є надто суворим стягненням та необґрунтованим належним чином. 
Просить суд апеляційної інстанції поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки про її снування дізнався лише 28 серпня 2021 року після ознайомлення з її змістом у ВП №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, тобто після закінчення строку на апеляційне оскарження. 
Постанову суду, апелянт просить скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції апелянта, його захисника, які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили постанову судді скасувати та закрити провадження у справі, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.
Щодо питання про поновлення строків на апеляційне оскарження постанови районного суду, апеляційний суд дійшов до таких висновків. 
У відповідності до вимог ст.ст. 289, 294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
В клопотанні ОСОБА_1 , порушує питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, посилаючись на поважність пропуску цього строку.
Враховуючи, що ОСОБА_1 про постанову районного суду дізнався лише 28 серпня 2021 року після ознайомлення з її змістом у ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, суд апеляційної інстанції доходить висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження і про наявні підстави для його поновлення.
Щодо розгляду справи апеляційної скарги по суті справи. 
Перевіряючи доводи апеляційної скарга про відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, суд приходить до висновку, що під час апеляційного розгляду вони знайшли своє підтвердження.
У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не дотримався цих вимог закону, з огляду на наступне.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. До цих ознак належать: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.
З визначення «адміністративного правопорушення» випливає, що обов`язковими ознаками складу адміністративного правопорушення є вина (ознака суб`єктивної сторони), а також дія чи бездіяльність (ознака об`єктивної сторони).
Апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Кваліфікуючою ознакою є те, що особа двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП.
Таким чином, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по третє- відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У відповідності до вимог ст. 256 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
В постанові місцевого суду зазначено, що факт вчинення порушення п.2.5 ПДР України та інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративного правопорушення серії ААБ №270815 (а.с.1), направленням водія на огляд (а.с.4), відеозаписом правопорушення (а.с.11), копіями судових рішень про притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за 130 КУпАП (а.с.6-15).
Разом з тим, апеляційний суд при перегляді вказаної справи дійшов до висновку, що вказані докази, які суд першої інстанції поклав в основу обвинувачення, ані окремо по собі, ані в сукупності не свідчать на наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні порушення п.2.5 ПДР України та інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП. 
Суд апеляційної інстанції дослідив докази в справі, встановив, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом та моменту зупинки транспортного засобу, що свідчить про відсутність об`єктивної сторони за ст. 130 КУпАП.
Відеозаписом правопорушення, який міститься на оптичному носії інформації у вигляді ДВД- диску, судом апеляційної інстанції встановлено спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 щодо обставин, які не стосуються питань огляду на визначення стану сп`яніння. 
Будь-якої інформації про проведення огляду ОСОБА_1 в установленому законом порядку, відмови ОСОБА_1 пройти огляд на місці або в закладі охорони здоров`я, факт керування транспортним засобом вказаний відеозапис не несе, а тому не може бути визнаний беззаперечним доказом, що ОСОБА_1 вчинив порушення п.2.5 ПДР України, тобто відсутні докази об`єктивної сторони ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Навпаки, апеляційний суд при перегляді відеозапису встановив, що працівники поліції Долі Я.І. не повідомили підстав для проведення огляду, жодної інформації про направлення його для проходження огляду на стан сп`яніння не надали. 
Таким чином, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про виконання поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.
Апеляційний суд зазначає, що вимоги КУпАП та Інструкцій, які розроблені профільним міністерством, поліцейським не виконано, в той час як законодавець покладає обов`язок щодо збирання доказів на посадових осіб органів внутрішніх справ (Національної поліції) (ч. 2 ст. 251, п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП).
Наведені вище обставини мають суттєве значення для правильного вирішення справи, оскільки неправильне та неточне оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення унеможливлює визнання судом належними та допустимими здобутих по справі доказів в розумінні вимог ст. 251 КУпАП.
Вищевказані порушення, суд першої інстанції залишив поза увагою, чим не виконав вимоги п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП за змістом яких орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, не перевірив чи виконано поліцейськими вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП, передчасно постановив рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. 
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст. 288 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення може бути скасована. Згідно ст. 293 КУпАП при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути прийнято рішення про скасування постанови і закриття справи.
Згідно п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст. 245, 278, 280, 283, 294, 295 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, задовольнити. 
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити. 
Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 2 липня 2021 року, якою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, скасувати. 
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                        В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 336/4852/21