ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 916/781/19	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Колоколова С.І.
суддів: Головея В.М., Разюк Г.П.
секретар судового засідання – Глущенко Т.А.
за участю представників учасників справи:
від прокуратури: -  Клименко О.А., довіреність  № б/н;
від позивача (Одеської міської ради): – Варбаногло Г.А., посвідчення  № 849;наказ № 62К від 19.06.19; посадова інструкція № 3 від 05.01.15; розпорядження №648К,  дата видачі: 28.05.15;
від позивача (Міністерства юстиції України): не з`явився;  
від відповідача-1: не з`явився;  
від відповідача-2: не з`явився;  
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  Керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси
на ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.06.2021 про призначення експертизи
по справі №916/781/19
за позовом Заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Одеської міської ради та Міністерства юстиції України      
до відповідачів: 
- Відкритого акціонерного товариства «Український інститут кранобудування»      
-   Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 
про  визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію на об`єкт нерухомого майна, -
головуючий суддя – Невінгловська Ю.М., судді – Бездоля Д.О., Петренко Н.Д.
          місце ухвалення ухвали: Господарський суд Одеської області

В С Т А Н О В И В :
          В березні 2019 року заступник керівника Одеської місцевої прокуратури №2 звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Міністерства юстиції України та Одеської міської ради до Відкритого акціонерного товариства (далі - ВАТ) “Український інститут кранобудування” та Комунального підприємства (далі - КП) “Реєстраційна служба Одеської області”, в якій просив суд визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з відкриттям розділу (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав: 36597387 від 14.08.2017), прийняте державним реєстратором КП “Реєстраційна служба Одеської області” Махортовим    І.О., на підставі якого за ВАТ “Український інститут кранобудування” зареєстровано право власності на нежитлове приміщення, загальною площею 31,6   кв.м, розташоване за адресою: м.   Одеса, вул.   Авіаційна,   12, а також визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з відкриттям розділу (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав: 36597944 від 14.08.2017), прийняте державним реєстратором КП “Реєстраційна служба Одеської області” Махортовим   І.О., на підставі якого за ВАТ “Український інститут кранобудування” зареєстровано право власності на нежитлове приміщення, загальною площею 19    кв.м, розташоване за адресою: м. Одеса, вул.     Авіаційна,    13.
Позов обґрунтовано тим, що Одеська міська рада не приймала рішень щодо надання ВАТ “Український інститут кранобудування” у власність, оренду чи користування та оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Авіаційна, 13 та вул. Авіаційна, 12, а рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів трудящих /далі- ВК   ОМР/ від 12.08.1968 №605 та №803 від 31.10.1968 не можуть бути підставою для державної реєстрації права власності на відповідні земельні ділянки. Як стверджує прокурор, ВАТ “Український інститут кранобудування” зареєструвало право власності на приміщення розташовані за відповідними адресами з метою заволодіння даними земельними ділянками, оскільки фактично на земельних ділянках за адресами м.    Одеса вул. Авіаційна, 13 та вул. Авіаційна, 12 будь-які будівлі або техніка відсутні.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.03.2019 відкрито провадження у справі №916/781/19.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.04.2019 року, розглянувши обґрунтування прокурора для представництва інтересів держави в суді, судом було залишено без розгляду позовну заяву заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №2 на підставі п.1 ч.1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.10.2020 апеляційну скаргу Заступника прокурора Одеської області задоволено; ухвалу Господарського суду Одеської області від 15.04.2019 року по справі №916/781/19 було скасовано та направлено матеріали справи 916/781/19 передано на розгляд до Господарського суду Одеської області.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.10.2020 було призначено підготовче засідання у справі №916/781/19.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.01.2021 року було призначено справу № 916/781/19 до колегіального розгляду.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.01.2021 року було прийнято справу № 916/781/19 до колегіального розгляду у складі: головуючий суддя Невінгловська Ю.М., суддя Бездоля Д.О., суддя Петренко Н.Д., розгляд справи ухвалено почати спочатку та призначено повторне проведення підготовчого засідання.
08.04.2021 року до суду від Відкритого акціонерного товариства „Український інститут кранобудування” надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач, не погоджуючись із жодною обставиною і позовними вимогами в цілому, повідомляє, що при розробці Проектної пропозиції по розміщенню та будівництву ГСКБ ТК м. Одеса, Одеським міським бюро технічної інвентаризації складено Відомість інвентаризації будівель району Ближні Млини (квартал обмежений вул.. Ш. Руставелі, Авіаційною, Радянською та Скворцова) квартал 394 м. Одеси. Згідно з інвентаризаційною відомістю п. 50, 51, в зазначеному кварталі знаходяться споруди за адресою вул. Авіаційна 12, 13, які розташовані на земельній ділянці, відведеної ГСКБ ТК рішенням №605 під будівництво інженерно – лабораторного комплексу.
Також, в обґрунтування своїх заперечень, відповідач зазначає, що при складенні Проектної пропозиції по розміщенню та будівництву ГСКБ ТК м. Одеса, Одеським міським бюро технічної інвентаризації складений Схематичний план будівельного кварталу №394 м. Одеси, згідно з яким споруди за адресою вул. Авіаційна 12, 13 (№50, 51 за списком та на схематичному плані), знаходиться у цьому кварталі, розташована на земельній ділянці, яка надана у користуванні ГСКБ ТК рішенням № 60, та знаходиться на місті забудови інженерно – лабораторного комплексу ГСКБ ТК.
Відповідач у поданому відзиві звертає увагу, що також згідно з картою м. Одеси, на земельній ділянці обмеженої вул. Скворцова, вул. Шота Руставелі, вул. Авіаційна житлового будинку 1-6  у м. Одесі, наданої ГСКТБ рішенням виконкому Одеської міської ради народних депутатів № 605 від 12.08.1968 року, знаходяться споруди за адресою вул.. Авіаційна 12, 13, які підпадають під дію рішення виконкому Одеської міськради народних депутатів № 605 від 12.08.1968 року.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.05.2021 року було здійснено заміну первісного відповідача у справі №916/781/19 Комунальне підприємство  "Реєстраційна служба Одеської області” належним відповідачем Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса) (65007, Одеська обл., м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, буд. 34, код ЄДРПОУ 43315529).
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.06.2021 призначено у справі №916/781/19 судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставити такі питання:          
- «чи є нежитлова будівля, реєстраційний номер 1325894751101, за адресою: м. Одеса, вул. Авіаційна, 12 та нежитлова будівля, зазначена у технічному паспорті на нежитлову будівлю за адресою: м. Одеса, вул. Авіаційна, 12 від 07.08.2017 року (1 т, а.с 35-38), однією й теж будівлею?»;
- «чи розташована нежитлова будівля, реєстраційний номер 1325894751101, за адресою: м. Одеса, вул. Авіаційна, 12?»;
- «чи є нежитлова будівля, реєстраційний номер 1325927051101, за адресою: м. Одеса, вул. Авіаційна, 13 та нежитлова будівля, зазначена у технічному паспорті на нежитлову будівлю за адресою: м. Одеса, вул. Авіаційна, 13 від 07.08.2017 року (1 т. а.с.33-34), однією й теж будівлею?»;
- «чи розташована нежитлова будівля, реєстраційний номер  1325927051101, за адресою: м. Одеса, вул. Авіаційна, 13?».
Проведення судової будівельно-технічної експертизи доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Керівнику експертної установи проведення експертизи доручено необхідному колу експертів відповідної галузі знань. Попереджено осіб, які безпосередньо проводитимуть судову експертизу, про кримінальну відповідальність згідно ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України. Надано можливість судовому експерту після отримання ухвали суду про призначення комплексної експертизи визначити перелік документів, необхідних для її проведення, та звернутись до суду з відповідним клопотанням про їх надання. Витрати з проведення судової експертизи покладено на заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №2. 3обов`язано Одеський науково-дослідномий інститут судових експертиз Міністерства юстиції України надіслати до суду рахунок на сплату призначеної експертизи. Ухвалено надіслати Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України матеріали справи №916/781/19. Провадження у справі №916/781/19 зупинено на час проведення судової будівельно - технічної експертизи та повернення матеріалів справи до Господарського суду Одеської області.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що, враховуючи заявлені Заступником керівника Одеської обласної прокуратури, м. Одеса в інтересах держави в особі Одеської міської ради та Міністерства юстиції України позовні вимоги, а також заперечення відповідача, з метою встановлення усіх обставин справи необхідних для вирішення спору, тоді як за результатами розгляду наявних у матеріалах справи доказів, які на думку суду не дають можливості встановити усі обставини справи, як такі що мають неоднозначний характер та суперечать один одному, що для всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх обставин справи суду необхідні спеціальні знання експерта, в зв`язку з чим згідно положень ч. 5 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, вважає, що призначення у справі відповідної експертизи є цілком доцільним та правомірним та жодним чином не порушує прав інших учасників справи, зокрема і щодо розумних строків судового розгляду.
Керівник Малиновської окружної прокуратури м. Одеси з ухвалою суду першої інстанції не погодився, тому звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд ухвалу Господарського суду Одеської області про призначення у справі № 916/781/19 судової будівельно-технічної експертизи від 09.06.2021 року скасувати із направленням для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали. 
Зокрема, скаржник, посилаючись на обставини, викладені прокурором у позовній заяві, зазначає, що предметом оцінки суду є факт невідповідності законодавству рішення державного реєстратора, винесеного безпідставно на підставі неналежних документів, та документів, що не надають можливість встановити набуття речового права на нерухоме майно, тобто питання, що вимагають знань в області права, та не мають відношення до інших сфер життєдіяльності.
Крім того, як зауважив прокурор, факт відсутності будівель та приміщень за вказаними адресами підтверджено наявними в матеріалах справи доказами (як за результатами огляду земельної ділянки Департаментом комунальної власності Одеської міської ради, та й за результатами огляду в рамках кримінального провадження), таким чином наявні засоби доказування, відмінні від висновку експерта, які здатні засвідчити факт відсутності/наявності приміщень за вказаними адресами. Також, на думку прокурора, проведення експертизи станом на 2021 рік, якою буде зафіксовано факт відсутності/наявності приміщень за вказаними адресами, не може бути належним та допустимим доказом оцінки законності рішення державного реєстратора, яке підлягає оцінці з точки зору кількості та змісту документів, що гадані державному реєстратору станом на час прийняття ним рішення, а не станом на 2021 рік.
Також, скаржник, посилаючись на п. 5.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджені Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 №53/5, зазначає, що вирішення питань, зазначених у резолютивній частині ухвали, не відноситься до завдань зазначеного виду судової експертизи.
До того ж, посилаючись на ч.ч. 3,4 ст.15 ЗУ «Про судову експертизу», абз.3 ч.23 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи», ЗУ «Про прокуратуру», наказ Генерального прокурора від 17.02.2021 №2ш, п.п. 7 та 18 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень» прокурор зазначив, що Одеська місцева прокуратура №2 реорганізована в Малиновську окружну прокуратуру м.Одеси. Таким чином, на теперішній на час Одеської місцевої прокуратур №2, як органу державної влади, не існує.
Крім того, прокурор зазначає, що ані Одеська місцева прокуратура №2, ані Малиновська окружна прокуратура м.Одеси, тим більше їх посадові особи не можуть бути платниками судових витрат, адже не є окремими юридичними особами, не мають самостійного кошторису, розрахункових рахунків, не здійснюють управління бюджетними призначеннями (асигнуваннями).
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.09.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси на ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.06.2021 про призначення експертизи по справі №916/781/19;  розгляд апеляційної скарги Керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ухвалено здійснювати у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.09.2021 призначено розгляд справи №916/781/19 за апеляційною скаргою Керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси на ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.06.2021 про призначення експертизи по справі №916/781/19 в судовому засіданні на 06.10.2021 року об 11:00 год.
Учасники справи своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не скористалися, відзиви на апеляційну скаргу, в строк визначений ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду про відкриття апеляційного провадження у справі, не надали, що згідно з ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскарженого рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.
Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
          Згідно із п. 11 ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, а саме, про призначення експертизи.
          Відповідно до ч.1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
У судовому засіданні представники прокуратури та Одеської міської ради підтримали свої доводи щодо апеляційної скарги.
Представники Міністерства юстиції України та відповідачів в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені шляхом направлення копії ухвали суду про призначення справи до розгляду на електронну адресу таких осіб, про причини неявки в суд не повідомили, будь-яких клопотань суду апеляційної інстанції не надали. 
Згідно із нормами ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
З урахуванням викладеного, оскільки судом апеляційної інстанції було створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, явка сторін до суду ухвалами не визнавалася обов`язковою, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, строк розгляду ухвали є скороченим і добігає кінця, учасники справи мали можливість подати всі необхідні клопотання та заяви, висловити свої позиції щодо суті спору та вимог і доводів апеляційної скарги, а затягування строку розгляду скарги в даному випадку може призвести до порушення прав особи, що прийняла участь в засіданні суду, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників інших учасників справи. 
          Заслухавши пояснення присутніх учасників судового процесу, обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів апеляційної скарги, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Одеської області від 09.06.2021 року про призначення судової будівельно-технічної експертизи у справі № 916/781/19 залишається без змін, з огляду на наступне.
Господарським судом Одеської області та Південно-західним апеляційним господарським судом було встановлено та неоспорені учасниками справи наступні обставини.
Як вбачається з матеріалів справи, 20.03.2019 року заступник керівника Одеської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Одеської міської ради в особі Міністерства юстиції України звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою вх. ГСОО №798/19 до відповідачів - Відкритого акціонерного товариства „Український інститут кранобудування” та Комунального підприємства  "Реєстраційна служба Одеської області”, в якій просить суд  визнати  незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з відкриттям розділу (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав: 36597387 від 14.08.2017), прийняте державним реєстратором Комунального підприємства "Реєстраційна служба Одеської області” Махортовим І.О. на підставі якого за Відкритим акціонерним товариством „Український інститут кранобудування” зареєстровано право власності на нежитлове приміщення, загальною площею 31,6 кв.м, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Авіаційна, 12 та визнати  незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з відкриттям розділу (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав: 36597944 від 14.08.2017), прийняте державним реєстратором Комунального підприємства "Реєстраційна служба Одеської області” Махортовим І.О. на підставі якого за Відкритим акціонерним товариством „Український інститут кранобудування” зареєстровано право власності на нежитлове приміщення, загальною площею 19 кв.м, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Авіаційна, 13.
В обґрунтування заявлених вимог, прокурор посилається, зокрема, на те, що Одеська міська рада не приймала рішень щодо надання ВАТ „Український інститут кранобудування” у власність, оренду чи користування та оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки  розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Авіаційна, 13 та вул. Авіаційна, 12, тоді як рішення ВК ОМР народних депутатів трудящих від 12.08.1968 року №605 та №803 від 31.10.1968 року не можуть бути підставою для державної реєстрації права власності на відповідні земельні ділянки При цьому, ВАТ „Український інститут кранобудування” зареєструвало право власності на приміщення розташовані за відповідними адресами, як зазначає прокурор з метою заволодіння даними земельними ділянками, однак як стверджує прокурор, на земельних ділянках за адресами м. Одеса  вул. Авіаційна, 13 та вул. Авіаційна, 12  будівлі відсутні.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.03.2019 відкрито провадження у справі №916/781/19.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.04.2019 року, розглянувши обґрунтування прокурора для представництва інтересів держави в суді, судом було залишено без розгляду позовну заяву заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №2 на підставі п.1 ч.1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.10.2020 апеляційну скаргу Заступника прокурора Одеської області задоволено; ухвалу Господарського суду Одеської області від 15.04.2019 року по справі №916/781/19 було скасовано та направлено матеріали справи 916/781/19 передано на розгляд до Господарського суду Одеської області.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.10.2020 було призначено підготовче засідання у справі №916/781/19.           08.04.2021 року до суду від Відкритого акціонерного товариства „Український інститут кранобудування” надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач, не погоджуючись із жодною обставиною і позовними вимогами в цілому, повідомляє, що при розробці Проектної пропозиції по розміщенню та будівництву ГСКБ ТК м. Одеса, Одеським міським бюро технічної інвентаризації складено Відомість інвентаризації будівель району Ближні Млини (квартал обмежений вул.. Ш. Руставелі, Авіаційною, Радянською та Скворцова) квартал 394 м. Одеси. Згідно з інвентаризаційною відомістю п. 50, 51, в зазначеному кварталі знаходяться споруди за адресою вул. Авіаційна 12, 13, які розташовані на земельній ділянці, відведеної ГСКБ ТК рішенням №605 під будівництво інженерно – лабораторного комплексу.
Також, в обґрунтування своїх заперечень, відповідач зазначає, що при складенні Проектної пропозиції по розміщенню та будівництву ГСКБ ТК м. Одеса, Одеським міським бюро технічної інвентаризації складений Схематичний план будівельного кварталу №394 м. Одеси, згідно з яким споруди за адресою вул. Авіаційна 12, 13 (№50, 51 за списком та на схематичному плані), знаходиться у цьому кварталі, розташована на земельній ділянці, яка надана у користуванні ГСКБ ТК рішенням № 60, та знаходиться на місті забудови інженерно – лабораторного комплексу ГСКБ ТК.
Відповідач у поданому відзиві звертає увагу, що також згідно з картою м. Одеси, на земельній ділянці обмеженої вул. Скворцова, вул. Шота Руставелі, вул. Авіаційна житлового будинку 1-6  у м. Одесі, наданої ГСКТБ рішенням виконкому Одеської міської ради народних депутатів № 605 від 12.08.1968 року, знаходяться споруди за адресою вул.. Авіаційна 12, 13, які підпадають під дію рішення виконкому Одеської міськради народних депутатів № 605 від 12.08.1968 року.
09.06.2021 року Господарським судом Одеської області у справі № 916/781/19 було постановлено ухвалу, якою призначено у справі №916/781/19 судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставити такі питання:          
- «чи є нежитлова будівля, реєстраційний номер 1325894751101, за адресою: м. Одеса, вул. Авіаційна, 12 та нежитлова будівля, зазначена у технічному паспорті на нежитлову будівлю за адресою: м. Одеса, вул. Авіаційна, 12 від 07.08.2017 року (1 т, а.с 35-38), однією й теж будівлею?»;
- «чи розташована нежитлова будівля, реєстраційний номер 1325894751101, за адресою: м. Одеса, вул. Авіаційна, 12?»;
- «чи є нежитлова будівля, реєстраційний номер 1325927051101, за адресою: м. Одеса, вул. Авіаційна, 13 та нежитлова будівля, зазначена у технічному паспорті на нежитлову будівлю за адресою: м. Одеса, вул. Авіаційна, 13 від 07.08.2017 року (1 т. а.с.33-34), однією й теж будівлею?»;
- «чи розташована нежитлова будівля, реєстраційний номер  1325927051101, за адресою: м. Одеса, вул. Авіаційна, 13?».
Проведення судової будівельно-технічної експертизи доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Керівнику експертної установи проведення експертизи доручено необхідному колу експертів відповідної галузі знань. Попереджено осіб, які безпосередньо проводитимуть судову експертизу, про кримінальну відповідальність згідно ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України. Надано можливість судовому експерту після отримання ухвали суду про призначення комплексної експертизи визначити перелік документів, необхідних для її проведення, та звернутись до суду з відповідним клопотанням про їх надання. Витрати з проведення судової експертизи покладено на заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №2. 3обов`язано Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України надіслати до суду рахунок на сплату призначеної експертизи. Ухвалено надіслати Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України матеріали справи №916/781/19. Провадження у справі №916/781/19 зупинено на час проведення судової будівельно-технічної експертизи та повернення матеріалів справи до Господарського суду Одеської області.
Мотивуючи постановлену ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що враховуючи заявлені Заступником керівника Одеської обласної прокуратури, м. Одеса в інтересах держави в особі Одеської міської ради та Міністерства юстиції України позовні вимоги, а також заперечення відповідача, з метою встановлення усіх обставин справи необхідних для вирішення спору, тоді як за результатами розгляду наявних у матеріалах справи доказів, які на думку суду не дають можливості встановити усі обставини справи, як такі що мають неоднозначний характер та суперечать один одному, що для всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх обставин справи суду необхідні спеціальні знання експерта, в зв`язку з чим згідно положень ч. 5 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, вважає, що призначення у справі відповідної експертизи є цілком доцільним та правомірним та жодним чином не порушує прав інших учасників справи, зокрема і щодо розумних строків судового розгляду.
Незгода прокурора із зазначеною вище ухвалою Господарського суду Одеської області про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи стала підставою для його звернення до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.
Колегією суддів Південно-західного господарського суду встановлено, що предметом позову у даній справі є визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію на об`єкт нерухомого майна.
Оскільки ухвала суду першої інстанції про призначення судової експертизи від 09.06.2021 року у справі № 916/78119 оскаржується позивачем лише в частині призначення судової будівельно-технічної експертизи, відповідно до вимог ст.  271, 269 Господарського процесуального кодексу України, оскаржувана ухвала переглядається судом апеляційної інстанції в межах відповідних вимог та доводів скаржника, які стосуються правомірності постановлення судом першої інстанції такої ухвали про призначення будівельно-технічної експертизи.
Відповідно до ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно зі ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ч. 2 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
З вимог ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень та які мають суттєве значення для правильного вирішення спору по суті. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.
Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.
В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» (Заява № 61679/00) від 01.06.2006 року, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.
Відповідно до ч. 1 ст. 100 Господарського процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Отже, призначення судом судової експертизи має місце у випадку необхідності у спеціальних знаннях, якими не володіє суд, та у разі неможливості суду вирішити питання, що входять до предмета доказування, без її призначення та є правом, а не обов`язком суду.
Порядок призначення судових експертиз та експертних досліджень судовим експертам науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України та атестованим судовим експертам, що не працюють у державних спеціалізованих установах, їх обов`язки, права та відповідальність, організація проведення експертиз та оформлення їх результатів визначаються, зокрема Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 30.12.2004 року № 144/5), з урахуванням науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, також затверджених згаданим наказом Міністерства юстиції України.
Відповідно до п. 1.2.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08 жовтня 1998 року та зареєстрованої в МЮУ 03 листопада 1998 року за № 705/3145, основними видами (підвидами) експертизи є: інженерно-технічна: інженерно-транспортна (автотехнічна, транспортно-трасологічна, залізнично-транспортна); дорожньо-технічна; будівельно-технічна; оціночно-будівельна; земельно-технічна; оціночно-земельна; експертиза з питань землеустрою; пожежно-технічна; безпеки життєдіяльності; гірничотехнічна; інженерно-екологічна; електротехнічна; комп`ютерно-технічна; телекомунікаційна.
Згідно із п. 5.1. Глави 5 Розділу ІІ Науково методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень основними завданнями Основними завданнями будівельно-технічної експертизи є: визначення відповідності розробленої проектно-технічної та кошторисної документації вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; визначення відповідності виконаних будівельних робіт та побудованих об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо) проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; визначення відповідності виконаних будівельних робіт, окремих елементів об`єктів нерухомого майна, конструкцій, виробів та матеріалів проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; визначення, перевірка обсягів і вартості виконаних будівельних робіт та складеної первинної звітної документації з будівництва та їх відповідність проектно-кошторисній документації, вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; визначення групи капітальності, категорії складності, ступеня вогнестійкості будівель і споруд та ступеня будівельної готовності незавершених будівництвом об`єктів; визначення технічного стану будівель, споруд та інженерних мереж, причин пошкоджень та руйнувань об`єктів та їх елементів; визначення вартості будівельних робіт, пов`язаних з переобладнанням, усуненням наслідків залиття, пожежі, стихійного лиха, механічного впливу тощо; визначення можливості та розробка варіантів розподілу (виділення частки; порядку користування) об`єктів нерухомого майна.
При цьому, п. 5.1.1. Рекомендацій визначено орієнтовний перелік вирішуваних питань, серед яких, зокрема є наступні: який вид будівництва (нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт тощо) фактично виконаний на об`єкті? Чи є об`єкт (результат виконання робіт) нерухомим майном? Який ступінь будівельної готовності незавершеного будівництвом об`єкта? Яка група капітальності (категорія складності, ступінь вогнестійкості) об`єкта? Який технічний стан (ступінь фізичного зношення) об`єкта нерухомого майна (будівлі, споруди тощо)? Яке функціональне призначення приміщень? Чи належать приміщення будинку до нежитлових (допоміжних)? тощо.
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.
Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм. Суди не повинні ставити судовому експерту питання правового характеру, які повинні вирішуватися самим судом, тобто експерту можна ставити лише питання факту, а не правової оцінки.
Так, постановляючи ухвалу про призначення будівельно-технічної експертизи у справі №916/781/19, суд першої інстанції послався на те, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, при цьому, надання експертом відповідей на коло питань, визначених в ухвалі про призначення вказаної вище експертизи сприятиме з`ясуванню важливих для вирішення спору обставин.
Відтак, Господарський суд Одеської області, з огляду також на вимоги ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, а також на норму ч. 5 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України про те, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, в оскаржуваній ухвалі дійшов висновку про необхідність призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи.
Проаналізувавши наявні у справі вимоги та заперечення сторін, письмові документи, подані як прокурором, так і відповідачем по справі, судова колегія зазначає, що з огляду на те, що предметом позову у даній справі є наявність або відсутність підстав для визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію на об`єкт нерухомого майна, на переконання колегії суддів Південно-західного апеляційного господарського суду, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо необхідності при розгляді даної справи призначення, за власної ініціативи, судової будівельно-технічної експертизи на підставі наявних у справі матеріалів та зупинення провадження у справі № 916/781/19.
При цьому, твердження скаржника, викладені в апеляційній скарзі, що вказана вище ухвала не відповідає вимогам ч. 1-3 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, фактично зводиться до незгоди з прийнятим судом першої інстанції процесуальним судовим рішенням під час розгляду справи.
Так, переглядаючи справу в апеляційному порядку лише в межах доводів апеляційної скарги, які не стосуються розгляду справи по суті, колегія суддів зазначає, що доводи прокурора про те, що призначення будівельно-технічної експертизи з питань встановлення капітальності будівель є недоцільним з огляду на те, що судом першої інстанції не враховано вимоги п. 5.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, не приймаються до уваги судовою колегію, оскільки, як вже апеляційним судом було зазначено раніше, відповідно до ч. 2 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
Судовою колегією наголошується, що призначення у справі експертизи повинно мати місце у випадку лише дійсної необхідності у спеціальних знаннях, якими не володіє суд, та у разі неможливості суду вирішити питання, що входять до предмета доказування, при цьому, факти, які має встановити експерт мають входити в предмет доказування у справі, отже, в даному випадку, з огляду на мотивування оскаржуваної ухвали та обставини, які нею встановлені, вбачається дійсна необхідність для призначення експертизи у справі наразі, бо в даному випадку має місце спір про право, що повинно бути вирішено лише в судовому порядку. 
При цьому, безпідставне призначення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, що у даному випадку не вбачається колегією суддів, з огляду на той факт, що матеріали господарської справи № 916/926/21 містять великий обсяг письмових документів різного періоду та характеру, зокрема щодо наявності на спірній земельній ділянці будівель та споруд, споруджених з різноманітних матеріалів або їх відсутності на момент укладення договору оренди тощо та які не узгоджуються між собою, оскільки на даний час достеменно невідомо стан таких будівель.
Також, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду проаналізувавши підстави та вимоги позовної заяви, зазначає, що прокурором було зазначено, що Одеська міська рада не приймала рішень про надання ВАТ „Український інститут кранобудування” у власність, оренду чи користування та оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки  розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Авіаційна, 13 та вул. Авіаційна, 12, тоді як рішення ВК ОМР народних депутатів трудящих від 12.08.1968 року №605 та №803 від 31.10.1968 року не можуть бути підставою для державної реєстрації права власності на відповідні земельні ділянки. При цьому, ВАТ „Український інститут кранобудування” зареєструвало право власності на приміщення розташовані за відповідними адресами, як зазначає прокурор з метою заволодіння даними земельними ділянками, однак як стверджує прокурор, на земельних ділянках за адресами м. Одеса  вул. Авіаційна, 13 та вул. Авіаційна, 12  будівлі відсутні.
Натомість, відповідач – ВАТ „Український інститут кранобудування”  заперечуючи позицію прокурора, зазначає, що при розробці Проектної пропозиції по розміщенню та будівництву ГСКБ ТК м. Одеса, Одеським міським бюро технічної інвентаризації складено Відомість інвентаризації будівель району Ближні Млини (квартал обмежений вул.. Ш. Руставелі, Авіаційною, Радянською та Скворцова) квартал 394 м. Одеси. Згідно з інвентаризаційною відомістю п. 50, 51, в зазначеному кварталі знаходяться споруди за адресою вул. Авіаційна 12, 13, які розташовані на земельній ділянці, відведеної ГСКБ ТК рішенням №605 під будівництво інженерно – лабораторного комплексу. При складенні Проектної пропозиції по розміщенню та будівництву ГСКБ ТК м. Одеса, Одеським міським бюро технічної інвентаризації складений Схематичний план будівельного кварталу №394 м. Одеси, згідно з яким споруди за адресою вул. Авіаційна 12, 13 (№50, 51 за списком та на схематичному плані), знаходиться у цьому кварталі, розташована на земельній ділянці, яка надана у користуванні ГСКБ ТК рішенням № 60, та знаходиться на місті забудови інженерно – лабораторного комплексу ГСКБ ТК. Також відповідачем повідомлено, що згідно з картою м. Одеси, на земельній ділянці обмеженої вул. Скворцова, вул. Шота Руставелі, вул. Авіаційна житлового будинку 1-6  у м. Одесі, наданої ГСКТБ рішенням виконкому Одеської міської ради народних депутатів № 605 від 12.08.1968 року, знаходяться споруди за адресою вул.. Авіаційна 12, 13, які підпадають під дію рішення виконкому Одеської міськради народних депутатів № 605 від 12.08.1968 року.
Таким чином, зважаючи на те, що факт правового статусу будівель, розміщених на спірній земельній ділянці, не переглядається колегією суддів під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали про призначення судової будівельно-технічної експертизи, оскільки надання йому правової оцінки можливе лише під час розгляду справи судом по суті, колегія суддів вважає, що в судовому засіданні, при постановленні оскаржуваної ухвали у справі №916/781/19 Господарським судом Одеської області було належним чином досліджено міркування сторін та докази, які в сукупності стали підставою для прийняття відповідного рішення, а тому, доводи скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі є такими, що не узгоджуються з позицією, зазначеною у позовній заяві, а відтак, не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.
З урахуванням викладеного, оскільки вирішення питання щодо належності будівель, розміщених на спірній земельній ділянці, має вирішальне значення для правильного вирішення справи по суті, та відсутність у суду першої інстанції відповідних знань щодо встановлення цих обставин, що зумовлює необхідність призначення експертизи у справі, судова колегія переконана, що зупинення провадження у справі в даному випадку є виправданим, а принцип розумності строку не порушеним, оскільки головною метою господарського судочинства є справедливий та неупереджений розгляд справи, а досягти такої мети у даній справі без призначення відповідної експертизи та як наслідок зупинення провадження у справі є неможливим.
Отже, колегія суддів, переглядаючи оскаржувану ухвалу в апеляційному порядку дійшла висновку, що звертаючись із апеляційною скаргою, позивач не спростував висновків господарського суду та не довів неправильного застосування ним норм процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятого ним судового рішення.
Згідно ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
У зв`язку з наведеним колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, оскільки її постановлено з додержанням норм процесуального права, а доводи апеляційної скарги цього не спростовують.
Колегією суддів розглянуті та відхилені посилання скаржника щодо безпідставності покладення витрат на проведення експертизи на посадову особу прокуратури – заступника керівника Одеської місцевої прокуратури, оскільки в даному випадку саме прокурор виступає в якості особи, якою зокрема ініційовано вказаний позов та на яку покладено обов`язок щодо доведення тих обставин, на яку він посилається як на підставу своїх вимог. Крім того, колегія суддів звертавє увагу скаржника, що витрати на проведення експертизи прокурору буде компенсовано, зокрема у випадку задоволення позову покладаються на відповідача. 
Відтак, судова колегія дійшла висновку про те, що ухвала Господарського суду Одеської області від 09.06.2021 року про призначення у справі № 916/781/19 судової будівельно-технічної експертизи, прийнята з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи та достатніх правових підстав для її скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись статтями  ст.ст. 129, 240, 269, 270, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

1.Апеляційну    скаргу Керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.06.2021 року у справі    № 916/781/19 залишити без змін.
3.Матеріали справі № 916/781/19 повернути до Господарського суду Одеської області.
Постанова в порядку ст.284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови
складено та підписано 
„08” жовтня 2021  року

Головуючий суддя                                                                     С.І. Колоколов

Суддя                                                                                         В.М. Головей
             
 Суддя                                                                                            Г.П. Разюк