Ухвала
 
23 листопада 2021 року
м. Київ
 
справа № 607/23686/18
провадження № 61-18919ск21 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 серпня 2021 року у складі судді: Герчаківської О. Я., та постанову Тернопільського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року у складі колегії суддів: Дикун С. І., Парандюк Т. С., Храпак Н. М., у справі за позовом ОСОБА_1 до господарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія», приватного малого підприємства з правом найму робочої сили «Вал», треті особи: Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради, Головне управління Держпродспоживслужби України в Тернопільській області, про визнання дій неправомірними, зобов`язання провести перерахунок грошових коштів, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до господарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія» (далі - ГТОВ «Мрія»), приватного малого підприємства з правом найму робочої сили «Вал» (далі - ПМП «Вал»), треті особи: Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради (далі - УЖКГ, благоустрою та екології ТМР), Головне управління Держпродспоживслужби України в Тернопільській області (далі - ГУ Держпродспоживслужби України в Тернопільській області) про визнання дій неправомірними, зобов`язання провести перерахунок грошових коштів.
 
Позовна заява мотивована тим, що в пунктах 3, 5, 6 рішенні ТМВК від 28 лютого 2011 року № 318 «Про передачу будинків», зазначено, зокрема: 3. Визнати господарське товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія» балансоутримувачем будинків згідно додатків № 1 і № 2 даного рішення. 5. ГТОВ «Мрія» дозволити укласти з приватним малим підприємством «Вал» договір на виконання послуг з управління та утримання об`єктів житлового фонду (до затвердження переліку житлово-комунальних послуг, право на здійснення яких визначається на конкурсних засадах, оформивши матеріали відповідно до чинного законодавства. 6. Вважати господарське товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія» та приватне мале підприємство «ВАЛ» виконавцями послуг з управління та утримання об`єктів житлового фонду, вказаних в п. 3. 01 квітня 2011 року між ГТОВ «Мрія» та ПМП «Вал» укладено договір на виконання робіт по утриманню житлових будинків та прибудинкових територій, хоча у відповідності до п. 5 рішення ТМВК № 318 від 28 лютого 2011 року між ГТОВ «Мрія» та ПМП «Вал» повинен був бути укладений договір на виконання послуг з управління та утримання об`єктів житлового фонду. При цьому в даному договорі ПМП «Вал», як виконавець договору, на виконання робіт по утриманню житлових будинків та прибудинкових територій зобов`язувався надавати замовнику, тобто ГТОВ «Мрія», послуги по управлінню житловим фондом. Крім цього, є ще одне рішення ТМВК від 11 червня 2014 року № 602 «Про розгляд звернення» ГТОВ «Мрія», пунктом 4 якого зазначено: Вважати господарське товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія», його дочірні підприємства «Комунальник 1», «Комунальник 2» та приватне мале підприємство «Вал», виконавцями послуг з управління та утримання об`єктів житлового фонду вказаних в п. 3 даного рішення.
 
В пункті 3 резолютивної частини рішення ТМВК від 15 березня 2017 року № 179 вказується про те, ним вносяться зміни в рішення ТМВК від 28 вересня 2011 року № 1603 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і на інші житлово-комунальні послуги» шляхом викладення додатку № 15 в новій редакції. З матеріалів справи № 607/10280/15-ц відомо про те, що ТМВК так не погоджував проект рішення, яке стало рішенням ТМВК від 28 вересня 2011 року № 1603 з Тернопільським облтервідділенням АМКУ.
 
15 березня 2017 року ТМВК прийняв рішення № № 161, 179, які наявні у відкритому доступі.
 
В протоколі засідання тарифної комісії від 27 березня 2017 року остання, посилаючись на рішення ТМВК від 15 березня 2017 року № 179 дала «згоду Управлінню ЖКГ, благоустрою та екології скоригувати тарифи на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по кожному будинку окремо». Всі присутні члени комісії проголосували за таку згоду.
 
УЖКГ, благоустрою та екології ТМР 31 березня 2017 року видало наказ «Про коригування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по буд. АДРЕСА_1 », за номером 678. Наказ стосується ПМП «Вал» з правом найму робочої сили. Наказ від 31 березня 2017 року № 679 свідчить тільки про те, що УЖКГ, благоустрою та екології TMP абсолютно нічого не коригує та не погоджує - воно затвердило коефіцієнт до старого тарифу та поклало на відповідача 2 обов`язок його застосовувати, затвердивши відповідачу 2 структуру витрат по будинку, в якому проживає позивач. В мотивувальній частині наказу УЖКГ, благоустрою та екології TMP від 31 березня 2017 року № 679 зазначається про те, що до підстав його видання віднесено, зокрема, два рішення ТМВК від 15 березня 2017 року № № 161 та 179, а також і рішення тарифної комісії від 27 березня 2017 року, які суперечать одне одному.
 
Положення про тарифну комісію було затверджено рішенням ТМВК від 21 травня 2014 року № 526. У цьому Положенні вказано, зокрема, наступне: «1. Тарифна комісія створена з мстою формування прозорої тарифної політики, організації та контролю за порядком встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги і послуги, які надають комунальні підприємства в місті Тернополі, сталого розвитку конкурентного середовища, надання якісних послуг і захисту прав споживачів. 2. Комісія є дорадчим органом, утвореним виконавчим комітетом Тернопільської міської ради для здійснення повноважень із питань, пов`язаних з формуванням тарифів на послуги.»
 
З відповіді ПМП «Вал» з правом найму робочої сили від 21 вересня 2018 року № 487 позивачу ОСОБА_1 стало відомо про те, що згідно рішення № 602 від 11 червня 2014 року ГТОВ «Мрія» визнано виконавцем послуг з управління та утримання об`єктів житлового фонду та дозволено укласти з ПМП «Вал» договір на виконання послуг з управління та утримання об`єктів житлового фонду. Засновниками ГTOB «Мрія» було прийнято рішення про розірвання договору з ПМП «Вал» на виконання послуг з управління та утримання об`єктів житлового фонду з 01 червня 2018 року та надавати ці послуги самостійно. Про це було повідомлено мешканців житлових будинків оголошеннями на дошці оголошень підприємства та під`їздах житлових будинків. Жодних незручностей через зміну надавача послуг для мешканців не виникло, оскільки не змінились місцезнаходження підприємства, працівники, не відбулася зміна тарифів за дані послуги.
 
24 вересня 2018 року позивач звернувся з запитом до УЖКГ, благоустрою та екології TMP із проханням повідомити про те, яким наказом УЖКГ, благоустрою та екології ТМР ГТОВ «Мрія» затверджена з 01 червня 2018 року структура основних витрат на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій без податків по житловому будинку по АДРЕСА_1 . Як вбачається із відповіді УЖКГ, благоустрою та екології TMP від 01 жовтня 2018 року, згідно рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 28 вересня 2011 року № 1603 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і на інші житлово-комунальні послуги ГТОВ « Мрія » встановлені тарифи на послуги з утримання будинків і споруд і прибудинкових територій, в тому числі і на будинок. Крім цього УЖКГ, благоустрою та екології ТМР, ГТОВ «Мрія» не затверджувалась структура витрат на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою АДРЕСА_1 .
 
Як вбачається із наказу УЖКГ, благоустрою та екології TMP від 31 березня 2017 року № 679 «Про коригування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по буд. АДРЕСА_1 », який стосується виключно ПМП «Вал» з правом найму робочої сили, а не будь-якого іншого господарюючого суб`єкта, в якому у його резолютивній частині написано: «1. Затвердити коригуючий коефіцієнт 2,593 до тарифу, згідно рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 28 вересня 2011 року № 1603 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і на інші житлово-комунальні послуги» по будинку АДРЕСА_1 . 2. ПМП «Вал», застосувати коригуючий коефіцієнт до тарифу встановленого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 28 вересня 2011 року №1603 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і інші житлово-комунальні послуги» по будинку АДРЕСА_1 . 3. Затвердити структуру витрат по будинку АДРЕСА_1 , згідно з додатком».
 
04 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся із інформаційним запитом до ГТОВ «Мрія» та ПМП «Вал» з правом найму робочої сили, на який отримав відповідь ГТОВ «Мрія» від 08 листопада 2018 року № 521, з якої йому стало відомо про те, що тарифи за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій дійсно затверджуються не для надавача послуг, а для будинку. 
 
З 01 червня 2018 року ГТОВ «Мрія» неправомірно, всупереч тарифу, який встановлений для цього господарського товариства рішенням ТМВК від 28 вересня 2011 року № 1603, додаток № 6, позиція 138 без наявності чинного наказу УЖКГ, благоустрою та екології TMP, який прийнятий стосовно ГТОВ «Мрія», фактично підпільно використовуючи наказ УЖКГ, благоустрою та екології TMP від 31 березня 2017 року № 679, затверджений для ПМП «Вал» з правом найму робочої сили, в період з 01 червня 2018 року, отримує кошти за житлово-комунальні послуги, тобто при тарифі 1,27 грн. за 1 кв. м - на 3,293 грн за 1 кв. м, чим порушує права позивача як споживача таких послуг.
 
ОСОБА_1 просив:
визнати неправомірними дії ГТОВ «Мрія» по щомісячному отриманню коштів за надані цим товариством на законних підставах житлово-комунальні послуги без затвердженого цьому підприємству тарифу та структури основних витрат по житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових території без податків всупереч тим, які були встановлені для ГТОВ «Мрія» згідно рішення ТМВК від 28 вересня 2011 року № 1603, поз. 138 додатку 6 до зазначеного рішення та без наказу УЖКГ, благоустрою та екології Тернопільської міської ради з 01 червня 2018 року про затвердження структури основних витрат по житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових території без податків всупереч тим, які були встановлені для ГТОВ «Мрія» згідно рішення ТМВК від 28 вересня 2011 року № 1603, поз. 138 додатку 6 до зазначеного рішення та без наказу УЖКГ, благоустрою та екології Тернопільської міської ради з 01 червня 2018 року про затвердження структури основних витрат по житловому будинку за адресою  АДРЕСА_1 на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій без податків щодо ОСОБА_1 , який проживає в житловій квартирі АДРЕСА_1 по дату постановлення судом рішення за цим позовом; 
зобов`язати ГТОВ «Мрія» провести перерахунок грошових коштів, отриманих цим товариством від споживача житлово-комунальних послуг по житловій квартирі АДРЕСА_1 , з 01 червня 2018 року по дату постановлення судом рішення за цим позовом у відповідності до тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій без податків, який встановлений цьому товариству у відповідності до рішення ТМВК від 28 вересня 2011 року № 1603, позиція 138 додатку № 6 до рішення ТМВК від 28 вересня 2011 року № 1603 - 1,27 грн за 1 кв. м загальної площі житлового приміщення.
 
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 серпня 2021 року, залишеним без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року, в задоволенні позову  ОСОБА_1 відмовлено.
 
16 листопада 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргуна рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 серпня 2021 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року, у якій посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права і просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і ухвали нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що резолютивна частина рішення суду першої інстанції не містить відмови по кожній з двох позовних вимог. З 01 червня 2018 року ГТОВ «Мрія», всупереч постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2020 року, якою скасовано наказ Управління ЖКГ, благоустрою та екології ТМР від 31 березня 2017 року № 679, продовжувало застосовувати скасований наказ для нарахування тарифів для всіх мешканців будинку, окрім ОСОБА_1 з лютого 2020 року. Скасування Восьмим апеляційним адміністративним судом рішення суду першої інстанції у справі № 607/6153/17 є неспростовним доказом того, що ГТОВ «Мрія» незаконно застосувало, зокрема і щодо позивача, наказ № 679 з 01 червня 2018 року. Так як наказ № 679 був скасований з дати його затвердження 31 березня 2017 року, то ГТОВ «Мрія» по відношенню до позивача, відкрито протиправно ним користувалась з 01 червня 2018 року по 01 лютого 2020 року. Саме на встановлення цього факту і спрямована перша вимога позивача. ОСОБА_1 зазначає, що скасування наказу № 679 призвело до поновлення у його будинку дії тарифу 1,27 грн за кв. м без податків, який був встановлений рішення ТМВК від 28 вересня 2011 року № 1603 для ГТОВ «Мрія». ПМП «Вал» та ГТОВ «Мрія» штучно збільшили тариф на послуги з утримання будинку та прибудинкової території не на 5%, а на 5, 26 %, у зв`язку з чим відбулось перетворення мешканців будинку на платників єдиного податку з доходів, як юридичних осіб 3 групи платників такого єдиного податку. ОСОБА_1 зазначив, що на дату розгляду справи в суді апеляційної інстанції була наявна постанова Касаційного адміністративного суду у справі № 607/6153/17, яка підтверджує після постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2020 року те, що неправомірно встановлений та скасований тариф на послуги 1,27 грн/кв. м взагалі не може бути законним, якщо б таке законодавство існувало станом на 28 вересня 2011 року, дату прийняття рішення ТМВК № 1603, неможливо нараховувати будь-які податки, включаючи і єдиний податок для будь-якої з груп його платників. Також у касаційній скарзі зазначається, що підставою касаційного оскарження судових рішень є пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19  грудня 1997 року).
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Згідно з пунктом 2 не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).
 
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про визнання дій неправомірними по щомісячному отриманню коштів, зобов`язання провести перерахунок грошових коштів.
 
Отже, справа № 607/23686/18 не є справою з ціною позову, що перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Справа № 607/23686/18 є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).
 
Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.
 
З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.
 
Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять. 
 
Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).
 
Таким чином, оскаржені рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 серпня 2021 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до господарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія», приватного малого підприємства з правом найму робочої сили «Вал», треті особи: Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради, Головне управління Держпродспоживслужби України в Тернопільській області, про визнання дій неправомірними, зобов`язання провести перерахунок грошових коштів.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                             В. І. Крат
 
                                                                                                        І. О. Дундар 
 
                                                                                       Є. В. Краснощоков