ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року	Львів	Справа № 260/900/21 пров. № А/857/13814/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді:                                                  Запотічного І.І.,
суддів:                                                                      Глушка І.В., Матковської З.М.,
при секретарі судового засідання:                              Пославському Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України на рішення  Закарпатського окружного адміністративного суду  від 22 червня 2021 року (суддя Калинич Я.М., ухвалене в м. Ужгороді) у справі № 260/900/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України про зобов`язання вчинити певні дії,-  
                                                            ВСТАНОВИВ:
16.03.2021 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України та просив: визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року, з 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року та з 01 січня 2018 року по 30 листопада 2018 року включно; визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не проведення повного розрахунку при звільненні невиплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в день виключення із списків частини 29.11.2019 року; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року, з 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року та з 01 січня 2018 року по 30 листопада 2018 року включно.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду  від 22 червня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби у квітні 2016 року. Зобов`язано військову частини НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби у квітні 2016 року. Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо непроведення повного розрахунку при звільненні в частині невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за квітень 2016 року, в день виключення із списків частини 29 листопада 2019 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржила військова частина НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України, покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зокрема зазначає, що індексація нараховується та виплачується виключно у випадку настання умов, що визначені ст.4 Закону №1282-ХІІ, та підстав для виплати індексації у квітні 2016 року немає. Щодо визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 в частині непроведення повного розрахунку із позивачем при звільненні - 29.11.2019 року зазначаємо, що індексація грошового забезпечення не є виплатою, яка повинна здійснюватися при звільненні військовослужбовців, вона виплачується з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
В судовому засіданні представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав просить таку задовольнити. 
Позивач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, явки уповноваженого представника не забезпечив, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без його участі. 
Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Як вірно встановлено судом першої інстанції підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у Внутрішніх військах МВС України та після реорганізації установи в Національній гвардії України Західного оперативно-територіального об`єднання військової частини НОМЕР_1 , та згідно посвідчення серії НОМЕР_2 ивід 22.06.2015 отримав статус учасника бойових дій.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме згідно витягу з наказу від 29.11.2019 року №365 виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення прапорщика ОСОБА_1 за посадою командира автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення 3 стрілецького батальойону та звільненого відповідно до підпункту «а» пункту два частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби наказом начальника ЗТУ НГУ від 22.11.2019 №78 о/с у запас, у зв`язку із закінченням строку контракту та для взяття на військовий облік направити до Ужгородського ОМВК Закарпатської області.
ОСОБА_1 вважаючи, що при звільненні з військової частини з ним було проведено не повний розрахунок, а саме: не виплачена індексація грошового забезпечення за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року, з 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року та з 01 січня 2018 року по 30 листопада 2018 року включно звернувся в суд з даним позовом.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Частинами 2, 3, 4 ст. 9 Зст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ зокрема передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Як передбачено ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Підстави для проведення індексації визначені статтею 4 Закону № 1282.
Відповідно до частин 1-4 ст. 4 Закону № 1282 індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
Підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (ч.1, 2, 6 ст. 5 Закону №1282)
Згідно з ст. 9 Закону № 1282 індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів. У разі коли дохід, що виплачується одним підприємством, установою, організацією, формується з різних джерел, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частці в загальному доході.
Відповідно до статтей 18, 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Згідно із пунктом 11 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Пунктами 4-6 Порядку № 1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру. До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 11 цього Порядку. Виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню: 1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету; 3) об`єднання громадян підвищують розміри оплати праці за рахунок власних коштів; 4) індексація пенсій, страхових виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується замість пенсії, інших видів соціальної допомоги провадиться відповідно за рахунок Пенсійного фонду, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування та коштів державного бюджету.
Враховуючи наведені норми законодавства, судом першої інстанції вірно зазначено, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи, тобто, сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.
Також колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації, при цьому базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру.
Як вбачається з наявних в матеріалах справи особової картки на грошове забезпечення позивача за 2013 рік вбачається, що позивачу щомісячно, протягом всього 2013 року, нараховувалась та виплачувалась індексація у розмірі 345,28 грн.  Проте як вірно зазначено судом першої інстанції, згідно з офіційними даними, що містяться на сайті Державної служби статистики України зазначено, що у 2013 році величина індексу споживчих цін не перевищила поріг індексації 101 відсоток, а тому позовні вимоги в частині щодо періоду з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року, підставно відхилені судом першої інстанції.
Що стосується періоду з 01.01.2016 року по 30.06.2016 року судом першої інстанції вірно зазначено, що відповідно до пункту 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин 01.01.2016) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Проте, як вірно зазначено судом першої інстанції, пунктом 2 Порядку № 1078 закріплено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Також, положеннями пункту 4 Порядку № 1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.
Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
Пунктом 6 Порядку № 1078 передбачено, що виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету. 
У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.
Відтак, судом першої інстанції вірно зазначено, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці.
Відповідно до вимог чинного законодавства України, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Відповідно до зведеної таблиці індексів споживчих цін на сайті Державної служби статистики України, судом встановлено, що індекс споживчих цзін становив у 2016 році - 112,4 %: у січні - 100,9%; у лютому - 99,6%; у березні - 101,0%; у квітні - 103,5%; у травні - 100,1%; у червні - 99,8%; у липні - 99,9%; у серпні - 99,7%; у вересні - 101,8%; у жовтні - 102,8%; у листопаді - 101,8%; у грудні - 100,9%.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивачу не виплачувалась індексація у період з 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року. Разом з тим, індекс споживчих цін у спірний період перевищив поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка тільки у квітні 2016 року.
Стосовно періоду з 01.01.2018 року по 30.11.2018 року колегія суддів зазначає, що відповідно до зведеної таблиці індексів споживчих цін на сайті Державної служби статистики України, судом встановлено, що індекс споживчих цін становив у 2018 році - 109,8 %: у січні - 101,5%; у лютому 100,9%; у березні - 101,1%; у квітні - 100,8%; у травні - 100,0%; у червні 100,0%; у липні - 99,3%; у серпні 100,0%; у вересні - 101,9%; у жовтні - 101,7%; у листопаді - 101,4%; у грудні - 100,8%. Тобто, індекс споживчих цін у спірний період не перевищував поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка, у зв`язку з чим, в цій частині позовних вимог судом першої інстанції вірно відмовлено.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог
Судом першої інстанції вірно визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби у квітні 2016 року та щодо непроведення повного розрахунку при звільненні в частині невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за квітень 2016 року, в день виключення із списків частини 29 листопада 2019 року. Також судом першої інстанції, задля відновлення порушеного права позивача, вірно зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби у квітні 2016 року.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,- 
                                                     ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду  від 22 червня 2021 року у справі № 260/900/21 без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	З. М. Матковська  	
Повне судове рішення складено 15.11.2021