10.11.21
22-ц/812/2051/21

Провадження 22- ц /812/2051/21

 П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2021 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: 
головуючого судді –Бондаренко Т.З.,
суддів - Крамаренко Т.В., Темнікової В.І.,
із секретарем судового засідання Колосовою О.М.,
за участю: представника боржника ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу          №2-650/11 за апеляційною  скаргою 
ОСОБА_2  
на ухвалу Ленінського районного суду м.Миколаєва від 08 вересня 2021 року у справі за заявою 
Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» 
про заміну сторони виконавчого провадження, постановлену під головуванням судді Рум`янцевої Н.О. в приміщенні того ж суду, у справі за позовом 
Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за рахунок звернення стягнення на майно,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернулося до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження № 59906854 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 2-650/11 про звернення стягнення на заставлене майно за іпотечним договором від 04 лютого 2008 року, а саме: трикімнатну квартиру  АДРЕСА_1  загальною площею 68,7 кв.м., житловою площею 40,7 кв.м. та належить  ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського нотаріального округу Поліщук Л.В. 29 серпня 2005 року за реєстровим № 2298, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів. 30 серпня 2005 року за №801690 та зареєстрованого в КП «Миколаївське МБТІ» 31 серпня 2015 року за № 16573 в книзі №92, реєстраційний номер 11554887; - однокімнатну квартир)  АДРЕСА_2 , загальною площею 29,5 кв.м., житловою площею 14,3 кв.м. та належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яновською С.О. 09 серпня 2005 року за реєстровим № Д-110 та зареєстрованого в КП «Миколаївське МБТІ» 09 серпня 2005 року за № 9511 в книзі 109, реєстраційний № 11472835, шляхом проведення прилюдних торгів встановивши початкову ціну предмета іпотеки на рівні 585017 грн., за рахунок чого стягнуто на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість по кредитному договору № 03/1/012/08Z по кредиту, процентам, пені та штрафу у загальній сумі 511183 грн. 80 коп.; стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором № NK/585/LK від 27 червня 2008 року, яка складає: 3370,66 дол. США - заборгованість за встановленим лімітом кредитування; 28,65 дол. США - проценти; 439,87 дол. США - пені, а всього 3839,8 дол. США, що згідно за офіційним курсом НБУ становить 30675 грн. 04 коп.; стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» 1700 грн. судового збору та 120 грн. інформаційно-технічних витрат, а всього 1820 грн.
Ухвалою Ленінського районного суду м.Миколаєва від 08 вересня 2021 року вказану заяву задоволено.
Ухвала мотивована тим, що ТОВ «Діджи Фінанс» набув всі права та обов`язки сторони у виконавчому провадженні.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій зазначив про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що боржника не було повідомлено належним чином про час та місце судового засідання, оскільки судове повідомлення хоча і направлялося за місцем його проживання, проте не було вручене через неналежне виконання працівниками поштової установи своїх повноважень.
       Також, в апеляційній скарзі зазначається про те, що ТОВ «Діджи Фінанс» не є фінансовою установою, а тому і не може бути правонаступником боргових зобов`язань. 
       Апеляційна скарга містить посилання на неналежне представництво інтересів ТОВ «Діджи Фінанс», оскільки доручення представнику підписано особою, яка не мала таких повноважень. Посилається апелянт і на відсутність необхідних реквізитів на платіжному дорученні щодо перерахування коштів за придбані активи, а також висловлює сумнів щодо відповідності наданих копій документів їх оригіналам.
Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд дійшов наступного.
Згідно ч.ч.1,2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до частин 1,2,5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване судове рішення вказаним вимогам відповідає.
Як вбачається з матеріалів справи і таке встановлено районним судом, рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01 липня 2011 року, звернуто стягнення на заставлене майно за іпотечним договором від 04 лютого 2008 року, а саме: трикімнатну квартиру  АДРЕСА_1  загальною площею 68,7 кв.м., житловою площею 40,7 кв.м. та належить  ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського нотаріального округу Поліщук Л.В. 29 серпня 2005 року за реєстровим № 2298, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів. 30 серпня 2005 року за №801690 та зареєстрованого в КП «Миколаївське МБТІ» 31 серпня 2015 року за № 16573 в книзі №92, реєстраційний номер 11554887; однокімнатну квартиру  АДРЕСА_2 , загальною площею 29,5 кв.м., житловою площею 14,3 кв.м. та належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яновською С.О. 09 серпня 2005 року за реєстровим № Д-110 та зареєстрованого в КП «Миколаївське МБТІ» 09 серпня 2005 року за № 9511 в книзі 109, реєстраційний № 11472835, шляхом проведення прилюдних торгів встановивши початкову ціну предмета іпотеки на рівні 585017 грн., за рахунок чого стягнуто на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість по кредитному договору № 03/1/012/08Z по кредиту, процентам, пені та штрафу у загальній сумі 511183 грн. 80 коп.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором № NK/585/LK від 27 червня 2008 року, яка складає: 3370,66 дол. США - заборгованість за встановленим лімітом кредитування; 28,65 дол. США - проценти; 439,87 дол. США - пеня, а всього 3839,8 дол. США, що згідно за офіційним курсом НБУ становить 30675 грн. 04 коп.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» 1700 грн. судового збору та 120 грн. інформаційно-технічних витрат, а всього 1820 грн. (т.1а.с. 145-146).
29 вересня 2011 року Ленінським районним судом м. Миколаєва видано виконавчі листи по вищевказаній справі, які представник позивача отримав 10 жовтня 2011 року (т.1 а.с.147).
Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 липня 2013 року роз`яснено рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01 липня 2011 року у справі № 2-650/11 в частині встановлення початкової ціни предмета іпотеки на рівні 585 017 грн., а саме те, що вартість квартир, що є предметом іпотеки складає: квартири АДРЕСА_3 — 428 467,00 грн., а квартири АДРЕСА_2 — 156 550,00 грн. (т.1 а.с. 102).
20 травня 2013 року між ПАТ “Кредитпромбанк” та ПАТ “Дельта Банк” було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, у тому числі і права вимоги за кредитним договором № № 03/1/012/08Z.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 квітня 2014 року, замінено стягувача —ПАТ “Кредитпромбанк» на його правонаступника ПАТ “Дельта Банк” у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2-650/2011, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва 29 вересня 2011 року, що перебуває в провадженні Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , що є власністю ОСОБА_2 (т.1 а.с. 148).
28 липня 2020 року в межах ліквідаційної процедури запровадженої щодо АТ «Дельта Банк» було проведено електронний аукціон з продажу кредитного портфеля, що складається з прав вимоги та інших майнових прав за 1631 кредитними договорами на загальну суму 36621000 грн., переможцем в якому визнано ТОВ «Діджи Фінанс» (т.1 а.с. 155). 
Платіжним дорученням за номером 126 від 20 серпня 2020 року переможець торгів ТОВ «Діджи Фінанс» перерахував отримувачу платежу АТ «Дельта Банк» 36 621 000 грн. (т.1 а.с. 156).
02 вересня 2020 року на підставі протоколу про електронні торги між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено нотаріально посвідчений договір відступлення прав вимоги № 2303/К/1, відповідно до якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 03.1/012/08-Z від 04 лютого 2008 року (т.1 а.с. 155-164).
Реєстром договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, оформленого додатком № 1 до договору № 2303/К/1 про відступлення права вимоги від 02 вересня 2020 року, підтверджується перехід до нового кредитора - ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги, зокрема, до  ОСОБА_2 за кредитним договором № 03.1/012/08-Z від 04 лютого 2008 року (т.1 а.с. 157-163).
Відповідно до даних АСВП станом на 25 березня 2021 року на виконанні у Інгульському відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)  перебуває виконавче провадження № 59906854 за боржником – ОСОБА_2 (т.1 а.с. 153-154).
Так, відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче продовження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.
Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Системний аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України, ст. 512, 514 ЦК України, свідчить про те, що у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. У зв`язку із такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі і право бути стороною виконавчого провадження
Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. 
Заявник у даній справі ТОВ «Діджи Фінанс» подав заяву про заміну сторони виконавчого провадження з метою реалізації в майбутньому своїх прав як правонаступника первісного кредитора за кредитним зобов`язанням, яке залишилося не виконаним.
Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.
За таких обставин звернення правонаступника кредитора ТОВ «Діджи Фінанс» із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження (стягувача) є обґрунтованим.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що сторона виконавчого провадження стягувач АТ «Дельта Банк» вибула внаслідок передачі права вимоги, що є підставою для заміни такої сторони правонаступником ТОВ «Діджи Фінанс».
Висновки суду відповідають обставинам справи та законодавству, що регулює спірні правовідносини на які в оскаржуваній ухвалі послався районний суд.
Доводи апеляційної скарги, стосовно того, що ТОВ «Діджи Фінанс» не може бути майновим правонаступником, оскільки не є фінансовою установою неможна прийняти до уваги. Так в матеріалах справи не міститься посилань на докази визнання недійсним договору №  2303/К/1 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 02 вересня 2020 року, укладеного між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс». Таким чином, боржник ОСОБА_4 помилково у апеляційній скарзі посилається на неможливість ТОВ «Діджі Фінанс» бути належним правонаступником позивача у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 2-650/2011, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва 29 вересня 2011 року, на тій підставі, що ТОВ «Діджі Фінанс» не є фінансовою установою, через що не може бути новим кредитором, зокрема за кредитним договором № 03/1/012/08/Z з юридичною особою від 04 лютого 2008 року. Зазначене питання не є предметом розгляду цієї справи у межах вирішення питання про наявність підстав для заміни стягувача у виконавчому провадженні.
Аналогічну правову позицію викладено об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 17 січня 2020 у справі № 916/2286/16 року.
Колегія вважає помилковим посилання в апеляційній скарзі на правову позицію викладену у постановах Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року та від 11 вересня 2018 року у справах відповідно №465/646/11 та №  909/968/16, адже висновки Великої Палати Верховного Суду стосуються застосування норм права у справі з іншими фактичними обставинами, що виключає можливість її застосування до правовідносин, що склалися у даній справі.
Також апелянт вважає неналежним доказом перерахування грошових коштів за придбані банківські активи ТОВ «Діджі Фінанс», оскільки платіжне доручення не містить банківських відміток. Однак таке підлягає відхиленню, оскільки відповідно до п. 4.1 договору про відступлення права вимоги сума вартості лоту сплачена до підписання вказаного договору. 
Є хибними також посилання в апеляційній скарзі на відсутність повноважень у представника заявника ТОВ «Діджі Фінанс», оскільки довіреність їй підписано не повноважною особою. Так, довіреність за № 1265 від 03 листопада 2020 року на ім`я адвоката Нижник М.М. підписано від імені ТОВ «Діджі Фінанс» його директором О.П. Правник (т.1 а.с. 167). Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 27 листопада 2018 року, наданого до суду апеляційної інстанції, керівником юридичної особи зазначено саме ОСОБА_5 . Тоді як відповідно до аналогічного витягу з цього ж реєстру станом на 15 березня 2021 року керівником вказано ОСОБА_6 (т.2 а.с.57-60). Таким чином на час видачі довіреності представнику заявника адвокату Нижник М.М. керівником юридичної особи ТОВ «Діджі Фінанс» був саме ОСОБА_5 , який і вчинив свій підпис на довіреності, данні про скасування якої відсутні. 
Не можна також погодитись з доводами апеляційної скарги стовно неналежного повідомлення про час та місце судового засідання, оскільки в матеріалах справи міститься зворотне поштове повідомлення про невручення судової повістки ОСОБА_2 через «відсутність адресату за вказаною адресою», що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
       Поважність причин неявки в судове засідання представника ОСОБА_2 адвоката Данилової К.Ю., якою повідомлено суд письмовою заявою про неможливість явки до суду через вибуття за межі України, також не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, так як суд правомірно послався на положення ч. 3 ст. 442 ЦПК України щодо відсутності перешкоди в розгляді справи через неявку учасника справи в судове засідання.
       Статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали, як такої, що відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

   Апеляційну скаргу  ОСОБА_2  залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м.Миколаєва від 08 вересня 2021 року про заміну сторони у виконавчому провадженні залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог ст. 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту, 15 листопада 2021 року.

Судді: Т.З.Бондаренко

        Т.В.Крамаренко

        В.І.Темнікова