УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 688/2807/21
Провадження № 22-ц/4820/1860/21
Категорія: ухвала

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 листопада 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Корніюк А.П. (суддя - доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.
секретар судового засідання Філіпчук О.В.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №688/2807/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 вересня 2021 року (суддя Цідик А.Ю.) про передачу справи на розгляд іншого суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд
в с т а н о в и в:

У вересні 2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом та просила стягнути аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з відповідача ОСОБА_2 в розмірі ј частини від заробітку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття та відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 вересня 2021 року цивільну справу № 688/2807/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини передано на розгляд за підсудністю до Бориспільського міськрайонного суду Київської області (08301, м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 72, Київської області).
Не погоджуючись із цією ухвалою суду, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Так, апелянтка зазначає, що вона немає можливості бути присутньою в Бориспільському міськрайонному суді Київської області, тоді як ОСОБА_2 таку можливість має, оскільки працює офіційно та має кошти, а тому апелянтка просить апеляційний суд скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове судове рішення про проведення розгляду справи за місцем проживання позивачки у м. Шепетівка Хмельницької області. 
Відзив від учасників справи не надходив.
Справа розглядається в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України). 
Оскаржуване судове рішення відповідає вказаним вимогам.
Постановляючи ухвалу про передачу справу за підсудністю на розгляд до Бориспільського міськрайонного суду Київської області, суд першої інстанції посилався на те, що справа не підсудна Шепетівському міськрайонного суду Хмельницької області, оскільки позивачка та відповідач зареєстровані в м. Бориспіль Київської області. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства. 
Встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області із позовом про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
У позовній заяві позивачка зазначила, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Також зазначила, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
Так, у ст. 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Поняття «суд, встановлений законом» передбачає, зокрема, й дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 22 грудня 2009 року у справі «Безимянная проти Росії» (заява № 21851/03) наголосив, що правила визначення параметрів юрисдикції, що застосовуються до різних судів у рамках однієї мережі судових систем держав, безумовно, розроблені таким чином, щоб забезпечити належну реалізацію правосуддя. Заінтересовані держави повинні очікувати, що такі правила будуть застосовуватися. Однак, ці правила або їх застосування не повинні обмежувати сторони у використанні доступного засобу правового захисту.
Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.
Зазначена норма встановлює випадки альтернативної підсудності, за якої позов за вибором позивача може бути пред`явлений в одному з двох і більше судів. Суд не має права обмежувати вибір позивача для розгляду справи у конкретному суді. Крім того, аналіз вказаної норми свідчить про те, що позови про стягнення аліментів можуть пред`являтись також за зареєстрованим місцем проживання позивача.
Підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це така підсудність, при якій позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох вказаних в законі судів. Така процесуальна пільга встановлена законодавцем для позивачів у деяких справах з метою зробити судовий захист їх суб`єктивних прав більш зручним.
Відповідно до наданої інформації реєстраційної служби виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області від 14.09.2021 позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 09.07.1997 (а.с.12), а відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 з 23.10.2007 (а.с.14).
Отже, обидві сторони зареєстровані поза межами територіальної юрисдикції Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області. А доказів того, що фактичне місце перебування позивачки ОСОБА_1 зареєстроване у встановленому законом порядку, матеріали справи не містять. 
Порядок передачі справ з одного суду до іншого встановлено статтею 31 ЦПК України.
Згідно частини першої цієї статті суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду; після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи; ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.
Таким чином, суд першої інстанції, встановивши, що місцем реєстрації проживання позивачки є м. Бориспіль Київської області правомірно постановив ухвалу про передачу цивільної справи на розгляд за підсудністю до Бориспільського міськрайонного суду Київської області, оскільки положення ч. 1 ст. 28 ЦПК України чітко пов`язують територіальну підсудність не з фактичним, а саме із зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання чи перебування позивача.
Посилання апелянтки на те, що вона не має можливості бути присутньою в Бориспільському міськрайонному суді Київської області, а відповідач має можливість бути присутнім в Шепетівському міськрайонному суді Хмельницької області на законність оскаржуваної ухвали не впливають, оскільки місцем реєстрації проживання сторін є м. Бориспіль Київської області, а тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що ця справа не належить до територіальної юрисдикції Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області. 
Зазначені доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання щодо передачі справи на розгляд іншому суду.
Підстави для перерозподілу судового збору, що визначені ч. 1, 13 ЦПК України відсутні, оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення та справа по суті спору не розглядалась.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 - 384, 389 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 вересня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 23 листопада 2021 року.

Судді                                                                А.П. Корніюк

                                                       І.В. П`єнта

                                                       О.І. Талалай