ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року 
м. Київ

Справа №  902/104/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Мамалуй О.О. - головуючий, Кібенко О.Р., Студенець В.І. 
за участю секретаря судового засідання - Шпорт В.В.,
представників учасників справи: 
ОСОБА_1 - не з`явились, 
ОСОБА_2 - не з`явились, 
Публічного акціонерного товариства "Жорнище" - не з`явились,
ОСОБА_3 - не з`явились,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу  ОСОБА_1 
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2021 (колегія суддів: Грязнов В. В., Розізнана І. В., Мельник О. В.)
та на рішення господарського суду Вінницької області від 08.02.2021 (суддя Тварковський А.А.)
у справі за позовом ОСОБА_1 
до  ОСОБА_2 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:
1) Публічне акціонерне товариство "Жорнище" (далі - ПАТ "Жорнище");
2) ОСОБА_3 
про зобов`язання вчинити дії.
СУТЬ СПОРУ
1.           ОСОБА_1 , яка є власницею 12, 9126 % акцій ПАТ "Жорнище", вважає, що інший акціонер ( ОСОБА_2 ), який разом зі своїм сином набув контроль над товариством, повинен зробити обов`язкову пропозицію про викуп акцій міноритарних акціонерів у порядку, передбаченому Законом  України «Про акціонерні товариства».
2.           ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про зобов`язання акціонера ОСОБА_2 виконати обов`язки, визначені законом. Суд першої інстанції частково задовольнив позов, суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог повністю. Не погоджуючись із вказаними рішеннями, ОСОБА_1 звернулася з касаційною скаргою до Верховного Суду. 
3.          Перед Верховним Судом у цій справі постали такі питання: 
-          яким є ефективний спосіб захисту прав акціонера у випадку набуття іншим акціонером контрольного пакету акцій товариства без дотримання вимог, передбачених статтями 65 Закону України "Про акціонерні товариства" (зобов`язання  акціонера, який набув контрольний пакет акцій, зробити пропозицію про викуп акцій в порядку, встановленому законом, чи вимога вважати такий договір купівлі-продажу укладеним на умовах, визначених судом);
-          чи застосовується стаття 65 Закону України «Про акціонерні товариства», якщо акціонер, який разом з афілійованими особами набув контрольний пакет акцій з порушенням вимог закону, в подальшому продав частину своїх акцій третій особі.
4.          Верховний Суд задовольнив касаційну скаргу відповідно до такого.
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Обставини справи, встановлені судами 
5.          ПАТ "Жорнище" є юридичною особою України, яка  здійснила випуск простих іменних акцій. ПАТ "Жорнище" не здійснює публічної пропозиції акцій. 
6.          Станом на 2-й квартал 2018 року ОСОБА_2 мав у власності акції ПАТ "Жорнище" у кількості 1216903 шт., що становило 23,5518%, ОСОБА_3 - 762190 шт., тобто 14,7513% (разом 38,3031%). 
7.          24.07.2018   ОСОБА_2 (покупець) та ОСОБА_4 (продавець) уклали Договір №БВ194 купівлі-продажу цінних паперів (акцій ПАТ "Жорнище").
8.          Акціонерами ПАТ "Жорнище" станом на 3-й квартал 2018 року були, зокрема: 
-           ОСОБА_1 - власниця пакета простих іменних акцій бездокументарної форми випуску в кількості 667185 шт., що становить 12,9126 %;  ОСОБА_2 - власник пакета простих іменних акцій бездокументарної форми випуску в кількості 1704683 шт., що становить 39,9922%;  ОСОБА_3 - власник пакета простих іменних акцій бездокументарної форми випуску в кількості 1070635 шт., що становить 20,7209 %. 
9.           ОСОБА_3 є сином ОСОБА_2 . 
10.          До Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (далі - НКЦПФР) не надходила інформація від ОСОБА_2 чи ОСОБА_3 про набуття контрольного пакету акцій ПАТ "Жорнище", така інформація не розміщувалась в загальнодоступній інформаційній базі даних НКЦПФР про ринок цінних паперів або через особу, яка провадить діяльність з оприлюднення регульованої інформації від імені учасників фондового ринку (т. 1 а.с. 25).
Короткий зміст позовних вимог 
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 (з урахуванням заяви про зміну предмета спору та заяви про залишення без розгляду позову до ОСОБА_3 ), в якому просила зобов`язати відповідача: подати до ПАТ "Жорнище" та НКЦПФР повідомлення про укладення договору, за наслідками виконання якого йому з урахуванням кількості акцій, які належать йому та його афілійованій особі ОСОБА_3 , став власником контрольного пакета акцій ПАТ "Жорнище"; подати до НКЦПФР та ПАТ "Жорнище" інформацію про набуття ним, з урахуванням кількості акцій, які належать йому та його афілійованій особі ОСОБА_3 , контрольного пакета акцій ПАТ "Жорнище" із зазначенням інформації про найвищу ціну, за якою він придбавав акції ПАТ "Жорнище" протягом 12 місяців, що передують дню набуття такого пакета акцій включно з днем набуття, та дати набуття такого пакета; протягом двох робочих днів з дати отримання інформації від наглядової ради ПАТ "Жорнище" про ціну придбання акцій, визначену відповідно до частин 2, 3 ст. 65 Закону України "Про акціонерні товариства", запропонувати всім акціонерам придбати у них акції ПАТ "Жорнище", щодо яких не встановлено обмеження (обтяження), шляхом надсилання до ПАТ "Жорнище" публічної безвідкличної пропозиції для всіх акціонерів - власників акцій ПАТ "Жорнище" про придбання належних їм акцій (оферти).
11.          В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що відповідач разом з іншими афілійованими особами набув контрольний пакет акцій ПАТ "Жорнище" без урахування інтересів інших акціонерів, зокрема, й позивачки. При набутті контрольного пакету акцій відповідач не дотримався порядку вчинення дій з придбання акцій інших акціонерів, встановленого статтями 65, 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства". 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Господарський суд Вінницької області рішенням від 08.02.2021 позов задовольнив частково: зобов`язав ОСОБА_2 подати до ПАТ "Жорнище" та НКЦПФР повідомлення про укладення договору, за наслідками виконання якого йому з урахуванням кількості акцій, які належать йому та його афілійованій особі ОСОБА_3 , став власником контрольного пакета акцій ПАТ "Жорнище"; зобов`язав ОСОБА_2 подати до НКЦПФР та ПАТ "Жорнище" інформацію про набуття ним, з урахуванням кількості акцій, які належать йому та його афілійованій особі ОСОБА_3 , контрольного пакета акцій ПАТ "Жорнище" із зазначенням інформації про найвищу ціну, за якою він придбавав акції ПАТ "Жорнище" протягом 12 місяців, що передують дню набуття такого пакета акцій включно з днем набуття, та дати набуття такого пакета; стягнув з ОСОБА_1 2 102,00 грн судового збору в дохід Державного бюджету України; стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4 204,00 грн витрат на сплату судового збору. 
12.          Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції посилався на ч. 1 ст. 1, пункти 1, 6, 8 ч. 1 ст. 2, частини 1, 3 ст. 8, частини 1, 2 ст. 65, статті 65-1, 65-2, частини 1, 2 ст. 65-4 Закону України "Про акціонерні товариства", п. 6 розд. ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення ведення бізнесу та залучення інвестицій емітентами цінних паперів" від 16.11.2017 №2210-VIII, статті 73, 74, 77, 86, п. 2 ч. 1 ст. 129, ч. 7 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) та виходив з того, що: 
-          враховуючи спорідненість, ОСОБА_2 (батько) та ОСОБА_3 (син) є афілійованими особами в розумінні Закону України "Про акціонерні товариства", які на підставі Договору купівлі-продажу цінних паперів від 24.07.2018 №БВ194 заволоділи контрольним пакетом акцій ПАТ "Жорнище" (52,0389%); 
-          зобов`язавши відповідача запропонувати всім акціонерам придбати акції товариства, щодо яких не встановлено обмеження (обтяження), шляхом надсилання до ПАТ "Жорнище" публічної безвідкличної пропозиції для всіх акціонерів - власників акцій такого товариства про придбання належних їм акцій (оферти), зважаючи, що така вимога ставиться у пряму залежність від виконання обов`язку встановленого частинами 1, 2 ст. 65 Закону України "Про акціонерні товариства", а в добровільному порядку відповідачем таку вимогу не виконано, то задоволення відповідної вимоги можливе після набрання рішенням у цій справі законної сили за фактом виконання відповідного обов`язку; при цьому необхідним є дотримання процедури, що передує такій пропозиції для визначення та затвердження ринкової вартості акцій; 
-          рішення суду не може бути актом регулювання будь-яких правовідносин, які ще не відбулися, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині вимоги про зобов`язання ОСОБА_2 протягом двох робочих днів з дати отримання інформації від наглядової ради ПАТ "Жорнище" про ціну придбання акцій, визначену відповідно до частин 2, 3 ст. 65 Закону України "Про акціонерні товариства", запропонувати всім акціонерам придбати у них акції ПАТ "Жорнище", щодо яких не встановлено обмеження (обтяження), шляхом надсилання до ПАТ "Жорнище" публічної безвідкличної пропозиції для всіх акціонерів - власників акцій ПАТ "Жорнище" про придбання належних їм акцій (оферти). 
13.          Північно-західний апеляційний господарський суд постановою від 20.05.2021 рішення суду першої інстанції скасував у частині задоволення позову і ухвалив нове рішення про відмову у задоволенні позову; стягнув з позивачки на користь ОСОБА_2 6 306,00 грн зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги. 
14.          Ухвалюючи вказану постанову, суд апеляційної інстанції посилався на ст. 41 Конституції України, статті 15, 16 ЦК, статті 20, 167 ГК, п. 6 ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 3, статті 25, 65, 65-1, 65-4 Закону України "Про акціонерні товариства", ст. 74 ГПК та виходив з того, що: 
-          наявність права на пред`явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а лише однією з необхідних умов реалізації встановленого статтями 15, 16 ЦК та ст. 20 ГК права; 
-          стаття 65 Закону України "Про акціонерні товариства" не поширюється на особу (осіб, що діють спільно), яка внаслідок придбання акцій товариства з урахуванням кількості акцій, що належать їй та її афілійованим особам, стала (прямо або опосередковано) власником контрольного пакета акцій товариства, у разі якщо така особа на дату, передбачену частиною 1 цієї статті, вже є власником контрольного пакета акцій з урахуванням кількості акцій, що належать їй та/або її афілійованим особам; 
-          позивачка не довела, а матеріали справи не містять доказів наявності у відповідача разом із афілійованими особами контрольного пакета акцій станом на дату звернення до суду із позовом та станом на дату ухвалення оскаржуваного судового рішення; 
-          єдиним наслідком недотримання особою вимог щодо виконання обов`язків власника контрольного пакета акцій є відсутність права голосу та неврахування таких акцій при визначенні кворуму у разі проведення загальних зборів ПАТ "Жорнище"; інших правових наслідків для решти акціонерів жодною нормою не передбачено, оскільки зміна складу акціонерів у 2018 році не призвела до зміни обсягу прав i обов`язків позивачки, а задоволення позову та зобов`язання відповідача вчинити певні дії не призведе до зміни складу акціонерів та їх часток після набрання судовим рішенням законної сили, що зумовлює висновок про безпідставність позовних вимог і відмову у задоволенні позову в повному обсязі та часткове скасування рішення суду першої інстанції. 
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу, інших заяв учасників справи
15.          11.06.2021 ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Вінницької області від 08.02.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2021, в якій просить: 1) скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову та щодо стягнення з ОСОБА_1 в дохід Державного бюджету України 2 102,00 грн судового збору; 2) скасувати постанову суду апеляційної інстанції; 3) залишити в силі рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову та додаткове рішення від 11.11.2020; 4) прийняти нове рішення в частині зобов`язання ОСОБА_2 протягом двох робочих днів з дати отримання інформації від наглядової ради ПАТ "Жорнище" про ціну придбання акцій, визначену відповідно до частин 2, 3 ст. 65 Закону України "Про акціонерні товариства", запропонувати всім акціонерам придбати у них акції ПАТ "Жорнище", щодо яких не встановлено обмеження (обтяження), шляхом надсилання до ПАТ "Жорнище" публічної безвідкладної пропозиції до всіх акціонерів - власників акцій ПАТ "Жорнище" про придбання належних їм акцій; 5) вирішити питання про відшкодування судових витрат позивачу при розгляді справи в судах першої, апеляційної, касаційної інстанцій. 
16.          Підставами касаційного оскарження скаржниця визначає п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК, а саме: 
-          порушення норм матеріального права: ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), ст. 65 Закону України "Про акціонерні товариства"; 
-          неврахування висновків Верховного Суду, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №705/552/15-а, постановах від 19.05.2021 у справі №910/9167/19, від 11.02.2019 у справі №0940/2384/18, від 18.04.2018 у справі №826/14016/16, від 11.02.2019 у справі №2а-204/12.
17.          В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначає таке: 
-          суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що при набутті контрольного пакету акцій відповідач не дотримався вимог статей 65, 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства", у зв`язку з чим порушив права позивачки; 
-          відмова суду першої інстанції в задоволенні позовних вимог щодо виконання відповідачем вимог ч. 4 ст. 65 Закону України "Про акціонерні товариства" (стосовно безвідкличної пропозиції про придбання акцій (оферти)) не забезпечує ефективне відновлення прав позивачки та не відповідає статтям 2, 5, 236 ГПК, висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28.03.2018 у справі №705/552/15-а, висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 11.02.2019 у справі №0940/2384/18, від 18.04.2018 у справі №826/14016/16, 11.02.2019 у справі №2а-204/12 (Верховний Суд вбачає за доцільне звернути увагу на відсутність постанов Верховного Суду у справі №0940/2384/18, в тому числі датованих 11.02.2019); 
-          зазначаючи про неможливість застосування способів захисту прав та законних інтересів, що прямо не передбачені ст. 16 ЦК та ст. 20 Господарського кодексу України (далі - ГК), суд апеляційної інстанції не врахував висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 19.05.2020 у справі №910/9167/19, про те, що у разі, коли особа ухиляється від виконання свого зобов`язання чи уникає його, право підлягає захисту судом на підставі п.5 ч. 2 ст.16 ЦК; обов`язок власника контрольного пакету акцій щодо викупу акцій у інших акціонерів передбачений статтями 65, 65-1 Закону України "Про акціонерні товариства"; 
-          висновок суду апеляційної інстанції про те, що "позивач не довів, а матеріали справи не місять доказів наявності у відповідача разом з афілійованими особами контрольного пакету акцій станом на дату звернення до суду із позовом та станом на дату ухвалення оскаржуваного рішення" не відповідає матеріалам справи, з яких вбачається, що станом на момент звернення до суду відповідач та його син - ОСОБА_3 і дружина - ОСОБА_5 в сукупності володіли понад 51% акцій ПАТ "Жорнище"; 
-          відчуження відповідачем 8% належних йому акцій ПАТ "Жорнище" на користь ОСОБА_6 після постановлення господарським судом Вінницької області ухвали від 16.03.2020 про забезпечення позову (заборона депозитарним установам здійснювати будь-які дії з простими іменними акціями ПАТ "Жорнище", які належать відповідачу та третій особі - ОСОБА_3 ) містить ознаки фраудаторного договору (постанова Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №755/17944/18); 
-          висновок суду апеляційної інстанції про те, що "зміна складу акціонерів у 2018 році не призвела до зміни обсягу прав та обов`язків позивача, а задоволення позову та зобов`язання відповідача вчинити певні дії не призведе до зміни складу акціонерів та їх часток після набуття судовим рішенням законної сили, що зумовлює висновок про безпідставність позовних вимог і відмову у задоволенні позову в повному обсязі та часткове скасування рішення суду першої інстанції" є хибним, оскільки після набрання рішенням законної сили відповідач буде зобов`язаний викупити акції по ринковій ціні у інших акціонерів, у зв`язку з чим його частка у статутному капіталі ПАТ "Жорнище" збільшиться на кількість викуплених акцій. 
Надходження касаційної скарги на розгляд Верховного Суду
18.          Верховний Суд ухвалою від 30.07.2021 відкрив касаційне провадження у справі, розгляд касаційної скарги призначив на 19.08.2021, у судовому засіданні було оголошено перерву до 16.09.2021, у зв`язку з неявкою представників учасників справи Верховний Суд повторно оголосив перерву до 23.09.2021.  
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 
Щодо порушення відповідачем прав інших акціонерів у зв`язку з недотриманням вимог ст. 65 Закону України "Про акціонерні товариства" під час набуття контрольного пакету акцій 
19.          У касаційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що при набутті контрольного пакету акцій разом з афілійованими особами (52,0389%) відповідач не дотримався порядку щодо вчинення дій з придбання акцій інших акціонерів, встановленого статтями 65, 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства", чим порушив, зокрема, права самої позивачки. 
20.          Тому для правильного вирішення спору Верховний Суд має встановити, чи є правові підстави вважати, що відповідач порушив статті 65, 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства" та, відповідно, чи були у зв`язку з цим порушені права інших акціонерів товариства, в тому числі скаржниці. 
21.          Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про акціонерні товариства" (тут і далі - в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) контрольний пакет акцій - це пакет у розмірі 50 і більше відсотків простих акцій акціонерного товариства. Афілійованими особами, зокрема, є члени сім`ї фізичної особи - чоловік (дружина), а також батьки (усиновителі), опікуни (піклувальники), брати, сестри, діти та їхні чоловіки (дружини) (п.1 ч.1 ст. 2 вказаного Закону). 
22.          Враховуючи наведене, суди попередніх інстанцій правильно встановили, що відповідач ОСОБА_2 (батько) та третя особа ОСОБА_3 (син) є афілійованими особами в розумінні Закону України "Про акціонерні товариства", які у сукупності набули 52,0389 % акцій ПАТ "Жорнище" (32,9922 % + 19,0467% акцій відповідно). 
23.          При цьому Верховний Суд не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що у відповідача разом із афілійованими особами не було контрольного пакета акцій станом на дату звернення до суду із позовом та станом на дату ухвалення оскаржуваного судового рішення, оскільки таке твердження суперечить встановленим судами обставинам. 
24.          Також суди попередніх інстанцій встановили, що ПАТ "Жорнище" не здійснює публічної пропозиції акцій, а тому до вказаного товариства застосовуються вимоги Закону України "Про акціонерні товариства" в частині регулювання діяльності приватних акціонерних товариств (п.6 розд. ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення ведення бізнесу та залучення інвестицій емітентами цінних паперів" від 16.11.2017 №2210-VIII), тобто ст. 65 Закону України "Про акціонерні товариства", якими врегульовано придбання акцій приватного акціонерного товариства за наслідками придбання контрольного пакета акцій. 
25.          Так, відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону України "Про акціонерні товариства" особа (особи, що діють спільно) протягом одного робочого дня з дати укладення нею договору, за наслідками виконання якого вона з урахуванням кількості акцій, які належать їй та її афілійованим особам, стане (прямо або опосередковано) власником контрольного пакета акцій приватного акціонерного товариства (а у разі набуття контрольного пакета акцій в результаті придбання акцій у процесі емісії - з дати депонування глобального сертифіката за таким випуском акцій), зобов`язана подати до товариства та НКЦПФР повідомлення про укладення такого договору. Товариство не пізніше 24 години наступного робочого дня в одноденний строк зобов`язане розмістити зазначене повідомлення на веб-сайті товариства та у загальнодоступній інформаційній базі даних НКЦПФР про ринок цінних паперів або через особу, яка провадить діяльність з оприлюднення регульованої інформації від імені учасників фондового ринку.
26.          Згідно з ч. 2 ст. 65 Закону України "Про акціонерні товариства" особа (особи, що діють спільно), яка внаслідок придбання акцій приватного акціонерного товариства з урахуванням кількості акцій, які належать їй та її афілійованим особам, стала (прямо або опосередковано) власником контрольного пакета акцій приватного акціонерного товариства, в одноденний строк з дня набуття нею права власності на такий пакет акцій зобов`язана подати до НКЦПФР та товариства інформацію про набуття нею такого пакета із зазначенням інформації про найвищу ціну, за якою вона придбавала акції цього товариства протягом 12 місяців, що передують дню набуття такого пакета акцій включно з днем набуття, та дати набуття такого пакета. Товариство в одноденний строк зобов`язане розмістити зазначену інформацію на вебсайті товариства та у загальнодоступній інформаційній базі даних НКЦПФР про ринок цінних паперів. Наглядова рада (або виконавчий орган товариства, якщо утворення наглядової ради не передбачено статутом товариства) не пізніш як за 25 робочих днів з дня отримання такої інформації має затвердити ринкову вартість акцій та повідомити її особі (особам, що діють спільно), зазначеній в абзаці першому цієї частини.
27.          Суди попередніх інстанцій встановили, що відповідач не виконав вимог частин 1 та 2 ст. 65 Закону України "Про акціонерні товариства". 
28.          При цьому Верховний Суд не погоджується із судом апеляційної інстанції щодо можливості застосування до спірних правовідносин п.1 ч.9 ст.65 Закону України "Про акціонерні товариства", яким передбачено, що положення цієї статті не поширюються на особу (осіб, що діють спільно), яка внаслідок придбання акцій товариства з урахуванням кількості акцій, що належать їй та її афілійованим особам, стала (прямо або опосередковано) власником контрольного пакета акцій товариства, у разі якщо така особа на дату, передбачену частиною 1 цієї статті, вже є власником контрольного пакета акцій з урахуванням кількості акцій, що належать їй та/або її афілійованим особам.
29.          Суди встановили, що до моменту укладення Договору купівлі-продажу цінних паперів від 24.07.2018 №БВ194, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як афілійовані особи володіли акціями ПАТ "Жорнище" в кількості 1704683 шт., що становить 39,9922%, тобто менше 50%. Відтак, відповідач та афілійована особа станом на момент укладання відповідного Договору не володіли контрольним пакетом акцій ПАТ "Жорнище" в розумінні п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону "Про акціонерні товариства", а тому на них не поширюються вимоги ч. 9 ст. 65 вказаного Закону. 
30.          Крім того, ч. 4 ст. 65 Закону України "Про акціонерні товариства" передбачає обов`язок власника контрольного пакета акцій приватного акціонерного товариства або будь-якої її афілійованої особи, протягом двох робочих днів з дати отримання інформації про ціну придбання акцій запропонувати всім акціонерам придбати у них акції товариства, щодо яких не встановлено обмеження (обтяження), шляхом надсилання до товариства публічної безвідкличної пропозиції для всіх акціонерів - власників акцій товариства про придбання належних їм акцій (оферти). 
31.          Відповідно до ч. 3 ст. 65 Закону України "Про акціонерні товариства" ціна придбання акцій визначається за найбільшою з таких:
1) ринкова вартість, визначена суб`єктом оціночної діяльності відповідно до статті 8 цього Закону, станом на останній робочий день, що передує дню розміщення у загальнодоступній інформаційній базі даних НКЦПФР про ринок цінних паперів або через особу, яка провадить діяльність з оприлюднення регульованої інформації від імені учасників фондового ринку, повідомлення про укладення особою (особами, що діють спільно) договору, в результаті виконання якого вона з урахуванням кількості акцій, що належать їй та її афілійованим особам, стане (прямо або опосередковано) власником контрольного пакета акцій приватного акціонерного товариства; 
2) найвища ціна, за якою особа (особи, що діють спільно) прямо та/або опосередковано набула право власності на акції цього товариства шляхом придбання акцій (паїв, часток) іншої юридичної особи протягом 12 місяців, що передують дню набуття такого пакета акцій включно з днем набуття такою особою контрольного пакета акцій товариства; 
3) найвища ціна, за якою особа (особи, що діють спільно) придбавала акції (паї, частки) іншої юридичної особи, якій прямо або опосередковано належать акції цього товариства, протягом 12 місяців, що передують дню набуття такою особою контрольного пакета акцій товариства включно з днем набуття, за умови що вартість акцій товариства, які прямо або опосередковано належать такій юридичній особі, за даними її останньої річної фінансової звітності становить не менше 90 відсотків загальної вартості активів такої юридичної особи.
32.          Згідно з ч.1 ст. 8 Закону України "Про акціонерні товариства" ринкова вартість майна у разі його оцінки відповідно до цього Закону, інших актів законодавства або статуту акціонерного товариства визначається на засадах незалежної оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність. Рішення про залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання приймається наглядовою радою товариства (у процесі створення товариства - зборами засновників або засновником особисто у разі створення акціонерного товариства однією особою). 
33.          Частина 3 ст. 8 Закону "Про акціонерні товариства" встановлює, що наглядова рада або загальні збори акціонерів, якщо утворення наглядової ради не передбачено статутом акціонерного товариства (у процесі створення товариства - установчими зборами), затверджує ринкову вартість майна (включно з цінними паперами), визначену відповідно до частин першої і другої цієї статті. Затверджена вартість майна не може відрізнятися більше ніж на 10 відсотків від вартості, визначеної оцінювачем. Якщо затверджена ринкова вартість майна відрізняється від вартості майна, визначеної відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність, наглядова рада або загальні збори акціонерів, якщо утворення наглядової ради не передбачено статутом акціонерного товариства (у процесі створення товариства - установчими зборами), повинна мотивувати своє рішення.
34.          Суд першої інстанції правильно встановив, що закон передбачає процедуру, яка передує обов`язку запропонувати всім акціонерам придбати у них акції товариства, а саме: 
(I) подання набувачем акцій до товариства та НКЦПФР повідомлення про укладення договору за наслідками виконання якого з урахуванням кількості акцій, які належать йому та його афілійованим особам, стане (прямо або опосередковано) власником контрольного пакета акцій;  
(II) подання набувачем до НКЦПФР та товариства інформацію про набуття нею такого пакета із зазначенням інформації про найвищу ціну, за якою вона придбавала акції цього товариства протягом 12 місяців, що передують дню набуття такого пакета акцій включно з днем набуття, та про дату набуття такого пакета; 
(III) прийняття рішення про залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання приймається наглядовою радою товариства; 
(IV) затвердження ринкової вартості акцій наглядовою радою товариства; 
(V) повідомлення особі ринкової вартості акцій затвердженої наглядовою радою товариства.
35.          При цьому зважаючи на визначений законом обов`язок власника контрольного пакету акцій товариства або будь-якої афілійованої особи запропонувати іншим акціонерам придбати у них акції товариства, відповідач у зв`язку із цим у цих правовідносинах фактично стає зобов`язаною особою. Натомість позивач же у цих правовідносинах стає управненою особою, праву якої кореспондує визначений обов`язок відповідача.
36.          Відповідно, обов`язкам відповідача, визначеним ч. 4 ст. 65 Закону України "Про акціонерні товариства", зокрема  запропонувати всім акціонерам придбати у нього акції товариства, щодо яких не встановлено обмеження (обтяження), кореспондує право таких акціонерів, в тому числі скаржниці, здійснити продаж належних їм акцій товариства, на реалізацію якого вони можуть претендувати відповідно до положень закону за ціною, визначеною ч.3 ст. 65 Закону України "Про акціонерні товариства". 
37.          При цьому із процедури, визначеної ст. 65 вказаного Закону, випливає, що реалізація відповідачем як власником контрольного пакету акцій разом з його афілійованими особами, обов`язків, передбачених частинами 1 та 2 статті 65 Закону передує тим, які вони повинні виконати відповідно до вимог ч. 4 ст. 65 Закону України "Про акціонерні товариства". 
38.          Відтак, невиконання відповідачем покладених на нього частинами 1, 2 ст. 65 Закону України "Про акціонерні товариства" обов`язків, в тому числі щодо надання ПАТ "Жорнище" та НКЦПФР інформації про набуття ним контрольного пакета акцій із зазначенням інформації про найвищу ціну, за якою він придбавав акції цього товариства протягом 12 місяців, що передують дню набуття такого пакета акцій, та, як наслідок, невиконання обов`язків, визначених ч. 4 ст. 65 зазначеного Закону, фактично унеможливлює реалізацію іншими акціонерами їх права на продаж належних їм акцій ПАТ "Жорнище", щодо яких не встановлено обмеження (обтяження), гарантованого ч. 4 ст. 65 Закону України "Про акціонерні товариства", за ціною, визначеною ч. 3 ст. 65 вказаного Закону. 
39.          З огляду на викладене, Верховний Суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що внаслідок невиконання обов`язків, передбачених ст.65 вказаного Закону, не лише настають обмеження контролюючого акціонера у праві голосу відповідно до частин 1, 2 ст. 65-4 Закону України "Про акціонерні товариства", однак внаслідок вчинення відповідачем зазначених дій він фактично позбавив позивачку матеріального права щодо викупу її акцій за ціною, формування якої передбачено ч.3 ст. 65 цитованого Закону. 
40.          При цьому Верховний Суд відхиляє посилання скаржниці на порушення відповідачем ст. 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства", оскільки вказана норма визначає порядок обов`язкового продажу акцій акціонерами на вимогу особи (осіб, що діють спільно), яка є власником саме домінуючого контрольного пакета акцій, тобто пакету у розмірі 95 і більше відсотків простих акцій акціонерного товариства (п. 3-1 ч. 1 ст. 2 зазначеного Закону). Натомість, як встановили суди попередніх інстанцій, відповідач та афілійовані особи є власниками більше 50 відсотків акцій та не володіють домінуючим пакетом акцій ПАТ "Жорнище". 
Щодо способу захисту прав 
41.           ОСОБА_1 у своїй касаційній скарзі зазначає, що відмова суду першої інстанції в задоволенні позовних вимог щодо виконання відповідачем вимог ч.4 ст. 65 Закону "Про акціонерні товариства" (стосовно безвідкличної пропозиції про придбання акцій (оферти)) не забезпечує ефективного відновлення прав її прав. 
42.          Тому для правильного вирішення цієї справи необхідно встановити, чи є правові підстави вважати, що вимоги скаржниці, наведені в позовній заяві, можна вважати належним способом захисту. 
43.          Стаття 4 ГПК України гарантує право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку. Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст. 5 ГПК). 
44.          Частина 1 ст. 15 ЦК України визначає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
45.          З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів. 
46.          Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК (постанови Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №910/9167/19, від 25.09.2019 у справі №753/2187/17).
47.          У ст. 16 ЦК України зазначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. 
48.          Відповідно до ч. 2 ст. 20 ГК України права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом. 
49.          У п. 4.15 постанови Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №910/9167/19, на яку посилається ОСОБА_1 як на підставу касаційного оскарження, передбачено, що:  "спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Під час вирішення спору, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права способам, що встановлено чинним законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права".
50.          При цьому Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оскарження. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оскарження та спричиненим цими діяннями наслідкам.
51.          Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 01.10.2019 у справі №910/3907/18, від 06.04.2021 у справі №910/10011/19. 
52.          Звертаючись до суду з позовною заявою, позивачка посилалась на порушення її прав, зокрема відповідачем у зв`язку з невиконанням останнім обов`язків, передбачених ст. 65 Закону України "Про акціонерні товариства". При цьому, як вже відзначав Верховний Суд, у спірних правовідносинах позивачка наділена відповідним правом здійснювати продаж належних їй акцій ПАТ "Жорнище", якому кореспондує визначений обов`язок відповідача, та саме з моменту виникнення у відповідача цього обов`язку і у зв`язку з його невиконанням, у позивача виникає відповідне право, у тому числі на його захист у встановленому законом поряду - шляхом зобов`язання (подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.09.2018 у справі №904/300/18).
53.          При цьому обов`язки відповідача як власника контрольного пакету акцій, визначені частинами 1, 2 ст. 65 Закону України "Про акціонерні товариства", так і передбачені ч. 4 ст. 65 зазначеного Закону, є безумовними. Тобто їх виконання не залежить від зовнішніх обставин, вірогідність настання яких достеменно неможливо встановити. Натомість зазначене ставиться у пряму залежність від попереднього виконання відповідних обов`язків як самим відповідачем, так і органами товариства, зокрема наглядовою радою в частині прийняття рішення про залучення суб`єкта оціночної діяльності, затвердження ринкової вартості акцій тощо. 
54.          Відповідно до п. 5.1 постанови Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №910/9167/19, на яку посилається скаржниця, зважаючи на загальні засади цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, способи захисту цивільних прав та інтересів, меж здійснення особою цивільних прав і виконання цивільних обов`язків (статті 3, 6, 12- 15, 20 ЦК), у разі коли особа, перебуваючи у зобов`язальних правовідносинах, зобов`язана вчинити певні дії щодо позивача, але відмовляється від виконання цього обов`язку чи уникає його, право позивача підлягає захисту судом на підставі п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України шляхом примусового виконання обов`язку в натурі. Примусове виконання обов`язку в натурі, наслідком чого є імперативне присудження за рішенням суду невиконаного, дає змогу особі, права якої порушені, повністю або частково поновити свої порушені права та отримати відповідний результат. 
55.          Статтею 65-4 Закону України "Про акціонерні товариства" передбачено наслідки недотримання вимог щодо виконання обов`язків власником контрольного пакета акцій, значного контрольного пакета акцій або домінуючого контрольного пакета акцій товариства. Так, за приписами частини 1 вказаної статті особа (особи, що діють спільно), яка прямо або опосередковано набула з урахуванням кількості акцій, що належать їй та її афілійованим особам, право власності на контрольний пакет акцій товариства та не виконала обов`язки, передбачені статтями 65 і 651 цього Закону, має право голосу лише за акціями, що становлять 50 відсотків акцій товариства, до моменту виконання відповідних обов`язків. При цьому інші акції такого товариства, що прямо або опосередковано належать таким особам, не дають права голосу та не враховуються при визначенні кворуму до моменту виконання такими особами обов`язкових дій, передбачених статтями 65 і 651 цього Закону. Рішення загальних зборів акціонерів, прийняті з використанням акцій, що відповідно до частини першої цієї статті не дають права голосу, та за умови невикористання яких рішення загальних зборів були б іншими, не мають юридичної сили (ч.2 ст.65 Закону).
56.          Верховний Суд звертає увагу, що санкції, передбачені цією статтею (позбавлення акціонера права голосу за акціями) є тимчасовими, вони діють до того моменту, поки особа не виконає відповідні обов`язки - тобто не запропонує іншим акціонерами викупити їх акції в порядку передбаченому законом. 
57.          Верховний Суд також зазначає, що міноритарний акціонер має право отримати відповідну пропозицію від акціонера, який набув контрольний пакет акцій, і залежно від ціни акцій, яка буде запропонована, має право ухвалити рішення про продаж своїх акцій чи відмову від такої продажі. Тому належним способом захисту порушеного права є вимога про зобов`язання акціонера зробити пропозицію про викуп, а не вимога про викуп акцій. Крім того, покладати на міноритарного акціонера обов`язок самостійного проведення оцінки акцій та визначення ціни такого викупу було б непропорційним та несправедливим тягарем, який би утруднив чи навіть зробив неможливою реалізацію акціонером свого права, передбаченого ст. 65 Закону України "Про акціонерні товариства". 
58.          З огляду на вищенаведене, Верховний Суд не погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову в частині вимоги про зобов`язання ОСОБА_2 протягом двох робочих днів з дати отримання інформації від наглядової ради ПАТ "Жорнище" про ціну придбання акцій, визначену відповідно до частин 2, 3 ст. 65 Закону "Про акціонерні товариства", запропонувати всім акціонерам придбати у них акції ПАТ "Жорнище", щодо яких не встановлено обмеження (обтяження), шляхом надсилання до ПАТ "Жорнище" публічної безвідкличної пропозиції для всіх акціонерів - власників акцій зазначеного товариства про придбання належних їм акцій (оферти) та вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. 
Щодо залишення в силі додаткового рішення суду першої інстанції від 18.02.2021
59.          У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить Верховний Суд, серед іншого, залишити в силі додаткове рішення господарського суду Вінницької області від 18.02.2021. 
60.          Додатковою постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.07.2021 зазначене додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 18.02.2021 було скасоване. 
61.          Зазначаючи в прохальній частині про необхідність залишення в силі додаткового рішення суду першої інстанції, скаржниця не надає жодних обґрунтувань щодо необхідності та підстав скасування відповідної додаткової постанови суду апеляційної інстанції, якою відповідне рішення було скасоване, зокрема, передбачених ст. 287 ГПК. 
62.          Верховний Суд ухвалою від 09.09.2021 касаційну скаргу ОСОБА_1 на додаткову постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.07.2021 повернув без розгляду. 
63.          У постанові Верховного Суду від 31.05.2021 у справі №911/132/14 зроблено висновок, що додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою, а скасування первісного судового рішення є самостійною підставою для скасування додаткового судового рішення до нього.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
64.          Відповідно до ч. 1 ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
65.          За ч. 1 ст. 311 ГПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених ст. 300 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
66.          Ураховуючи викладене, рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову та постанова суду апеляційної інстанції у цій справі підлягають скасуванню, а касаційна скарга - задоволенню.
Судові витрати
67.          Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 14 ст. 129 ГПК).
68.          У разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача (ч. 4 ст. 129 ГПК). 
69.          За таких обставин з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 153, 000 грн. за подання апеляційної скарги та 12 612, 000 грн. за подання касаційної скарги, сплачений ОСОБА_1 .
70.          Крім того, Верховний Суд дійшов висновку про скасування рішення місцевого господарського суду в частині стягнення з ОСОБА_1 в дохід Державного бюджету України 2102,00 грн судового збору та покладення даного судового збору також на ОСОБА_2 .
Керуючись ст. ст. 300, 301, 308, 311, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд 

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1  на рішення господарського суду Вінницької області від 08.02.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2021 у справі №902/104/20 задовольнити.

2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2021р. у справі №902/104/20 скасувати.

3. Рішення господарського суду Вінницької області від 08.02.2021 у справі №902/104/20 в частині задоволення позовних вимог (пункти 2, 3 резолютивної частини) залишити в силі.

4. Рішення господарського суду Вінницької області від 08.02.2021 у справі №902/104/20 в частині відмови в задоволенні позову (пункт 4 резолютивної частини) скасувати та ухвалити нове рішення, яким:

Зобов`язати ОСОБА_2 протягом двох робочих днів з дати отримання інформації від наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Жорнище» про ціну придбання акцій, визначену відповідно до частин 2, 3 статті 65 Закону України «Про акціонерні товариства», запропонувати всім акціонерам придбати у них акції Публічного акціонерного товариства «Жорнище», щодо яких не встановлено обмеження (обтяження), шляхом надсилання до Публічного акціонерного товариства «Жорнище» публічної безвідкличної пропозиції для всіх акціонерів - власників акцій Публічного акціонерного товариства «Жорнище» про придбання належних їм акцій (оферти).

5. Рішення господарського суду Вінницької області від 08.02.2021 у справі №902/104/20 в частині  стягнення з ОСОБА_1 в дохід Державного бюджету України 2102,00 грн судового збору (пункт 5 резолютивної частини) скасувати.

6. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3  153, 000 грн. за подання апеляційної скарги та 12  612, 000 грн. за подання касаційної скарги, сплачений ОСОБА_1 .

7. Стягнути з ОСОБА_2 в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2  102, 00 грн за подання позову.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                         О. О. Мамалуй

Судді                                                                                             О. Р. Кібенко

 В. І. Студенець