УХВАЛА

15 листопада 2021 року 
м. Київ

Справа №  925/1068/18 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Кондратової І.Д.,
розглянувши касаційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Наддніпрянське 4.6.8"

на рішення Господарського суду Черкаської області
(суддя - Довгань К.І.)
від 07.06.2021

та постанову Північного апеляційного господарського суду
(головуючий - Шапран В.В., судді - Андрієнко В.В., Буравльов С.І.)
від 21.09.2021

у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Наддніпрянське 4.6.8"
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Припортова 8"
про визнання незаконними створення і реєстрації відповідача та скасування його державної реєстрації.

ВСТАНОВИВ:

1.          У жовтні 2018 року ОСББ "Наддніпрянське 4.6.8" звернулося з позовом до ОСББ "Припортова 8" про визнання незаконними створення і реєстрації відповідача та скасування його державної реєстрації.

2.          Позовні вимоги обґрунтовані тим, що створення ОСББ "Припортова 8" відбулося з порушенням вимог частини 3 статті 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", якою встановлено, що в одному багатоквартирному будинку може бути створено тільки одне об`єднання. Позивач вважає, що оскільки на момент створення відповідача вже було зареєстровано ОСББ "Наддніпрянське 4.6.8", створення ще одного об`єднання у тому самому багатоквартирному будинку порушує права та законні інтереси позивача.

3.          Справа розглядалася судами неодноразово.

4.          За результатами нового розгляду рішенням Господарського суду Черкаської області від 07.06.2021 позовні вимоги задоволено частково та скасовано державну реєстрацію ОСББ "Припортова 8" шляхом скасування у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про проведення такої реєстрації №10261020000017853 від 26.09.2017. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

5.          21.09.2021 Північний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою  апеляційну скаргу ОСББ "Припортова 8" задовольнив частково, а рішення суду першої інстанції скасував в частині задоволення вимоги про скасування державної реєстрації ОСББ "Припортова 8" та закрив провадження у справі у цій частині. В іншій частині рішення залишив без змін.

6.          Апеляційний господарський суд виходив з того, що позовна вимога щодо скасування державної реєстрації існуючої юридичної особи (ОСББ), яка створена у відповідному порядку та здійснює свою діяльність тривалий час, за період свого існування набувши відповідних прав і обов`язків, не призведе до поновлення прав і законних інтересів особи, яка звертається з таким позовом. Застосував правову позицію  Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 29.06.2021 у справі №916/964/19, що звернення особи з позовною вимогою про скасування державної реєстрації ОСББ (реєстраційного запису) є підставою для закриття провадження у справі за такими вимогами за відсутності юридичного спору.

7.          18.10.2021 позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позову про визнання незаконними створення та реєстрацію ОСББ "Припортова 8" та постанову суду апеляційної інстанції скасувати повністю. 

8.          Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

9.           Згідно з пунктом 5 частини 2  статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

10.          Так, відповідно до частини 2 статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.

11.          У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 ГПК України в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

12.          У цьому випадку необхідно чітко вказати: 
-                    норму права (з посиланням на статтю, частину, абзац тощо), яку суд апеляційної інстанції застосував в оскаржуваному судовому рішенні; 
-                    навести висновок щодо застосування цієї норми права в оскаржуваному судовому рішенні;
-                    навести висновок щодо її застосування у постанові Верховного Суду, зазначити дату її прийняття та номер справи;
-                    обґрунтувати подібність правовідносин у справі, що розглядається, та у справі, в якій Верховний Суд виклав свій висновок.

13.          При цьому, слід виходити також з того, що підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в обґрунтування мотивувальної частини постанови. Саме лише зазначення у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах. 

14.          У разі подання касаційної скарги на підставі пункту  2 частини 2 статті     287 ГПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, при цьому, необхідно чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього.

15.          У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 2 статті 287 ГПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися у спірних правовідносинах.

16.          У разі оскарження судового рішення на підставі пункту 4 частини 2 статті 287 ГПК України касаційна скарга має містити зазначення, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення.

17.          При цьому, необхідно враховувати, що за змістом пункту   1 частини   3 статті   310 ГПК України відкриття касаційного провадження через не дослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини   2 статті   287 цього Кодексу.

18.          Отже, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування  конкретних норм  матеріального та/або допущене судом порушення норм процесуального права та чітко визначити  конкретну підставу  (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбачену (передбачені) статтею 287 ГПК України, з вказівкою на  конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку.

19.          При цьому, обґрунтовуючи  подібність правовідносин,  як обов`язкової умови для виникнення підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктами 1-3 частини 2 статті 287 ГПК України, необхідно враховувати, що  подібність правовідносин  визначається за відповідними критеріями.

20.          Критеріями визначення подібності правовідносин в іншій аналогічній справі є: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет) (ухвала об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.03.2020 у справі № 910/4450/19).

21.          Зі змісту касаційної скарги вбачається, що підставою касаційного оскарження скаржник вважає наявність випадків, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України.

22.          В обґрунтування цієї підстави касаційного оскарження скаржник цитує рішення суду першої інстанції, посилається на статті 16, 20 Цивільного кодексу України, зазначає, що суд правильно навів норми матеріального права і висновки Верховного Суду, але зробив з них неправильний висновок, проте конкретно не зазначає, які саме постанови Верховного Суду та не наводить, який саме висновок щодо застосування конкретних норм права зроблений у них та не застосований судами попередніх інстанцій.

23.          Також скаржник посилається на постанови Великої Палати Верховного Суду у справах № 916/782/17 та № 904/2796/17, зазначає, що суд апеляційної інстанцій помилково виходив з того, що є постанова Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 916/964/19 про відступлення від висновку в подібних правовідносинах, при цьому не зазначає підставу касаційного оскарження та норму матеріального права (з посиланням на статтю, частину, абзац тощо), яку суд апеляційної інстанції неправильно застосував/не застосував в оскаржуваному судовому рішенні.

24.          Наведені недоліки щодо змісту касаційної скарги є підставою для залишення її без руху, із наданням скаржникові строку на приведення касаційної скарги у відповідність до вимог пункту 5 частини 2 статті 290 ГПК України шляхом викладення касаційної скарги у новій редакції з урахуванням наведених вище вимог процесуального законодавства.

25.          Крім того, відповідно до частини 3 статті 290 ГПК України касаційна скарга підписується особою, яка подає скаргу, або її представником. До касаційної скарги, поданої представником, додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження. 

26.          Касаційну скаргу підписав представник Федісов Д.В., проте до матеріалів касаційної скарги не додано ні документів на підтвердження повноважень цієї особи на підписання касаційної скарги, ані документів, що підтверджують наявність у останнього права на зайняття адвокатською діяльністю.

27.          З огляду на те, що касаційна скарга подана безпосередньо до Верховного Суду без матеріалів справи, то Суд позбавлений можливості перевірити наявність документів, що підтверджують право Федісова Д.В. на підписання касаційної скарги.

28.          Відповідно до частини 2 статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 

29.          Клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження Верховний Суд розгляне після усунення недоліків цієї касаційної скарги.

Керуючись нормами статей 174, 234, 288 пункту 5 частини 2, частина 3 статті 290, частини 2 статті 292 ГПК  України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1.          Касаційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Наддніпрянське 4.6.8" на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.06.2021та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2021 у справі № 925/1068/18 залишити без руху.

2.          Встановити скаржнику строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків касаційної скарги таким способом:

-          привести касаційну скаргу у відповідність до вимог пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України шляхом викладення касаційної скарги у новій редакції, з урахуванням недоліків, визначених у пунктах 21-23 цієї ухвали;

-          уточнену редакцію касаційної скарги, подану на виконання приписів цієї ухвали, необхідно також надіслати іншим учасникам справи, надавши суду докази такого надіслання;

-          надати суду довіреність або інший документ на підтвердження повноважень у Федісова Д.В. на підписання цієї касаційної скарги, а також документи, що підтверджують у нього наявність права на зайняття адвокатською діяльністю.

3.          Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                                        І. Кондратова