У Х В А Л А
09 листопада 2021 року
м. Київ
справа № 1-693/2010
провадження № 13-227зво21
Суддя Великої Палати Верховного Суду Крет Г. Р. перевірила заяву ОСОБА_1 та його захисника Вань Ірини Радиславівни про перегляд вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 грудня 2010 року, ухвал Апеляційного суду Тернопільської області від 09 березня 2011 року та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 січня 2012  року за виключними обставинами і
встановила:
Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 грудня 2010  року, залишеним без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій, ОСОБА_1 було засуджено за частиною 2 ст. 368 Кримінального кодексу України (далі – КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на підприємствах, установах чи організаціях незалежно від форм власності, на строк 2 роки. Відповідно до ст. 54 КК його позбавлено 10 рангу державного службовця. 
На підставі статей 75, 76 КК ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки та покладено на нього певні обов`язки. 
08 липня 2021 року Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ) ухвалив остаточне рішення у справі «Берлізев проти України», яким констатував порушення ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (далі – Конвенція). 
Посилаючись на вказане рішення ЄСПЛ, заявник та його захисник звернулися до Великої Палати Верховного Суду (далі – Велика Палата) із заявою про перегляд судових рішень щодо ОСОБА_1 за виключними обставинами, у якій просять їх скасувати, а справу на підставі п. 2 ст. 213 Кримінально-процесуального кодексу 1960 року закрити.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 459 КПК установлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом, є виключною обставиною для перегляду судових рішень, які набрали законної сили.
Згідно з ч. 5 ст. 33 КПК кримінальне провадження за виключними обставинами з  підстави, визначеної п. 2 ч. 3 ст. 459 цього Кодексу здійснюється Великою Палатою.
Заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами повинна відповідати вимогам до її форми та змісту, встановленим ч. 2 ст. 462 КПК, та, зокрема, містити обґрунтування наявності виключних обставин.
Проте в поданій заяві, з огляду на констатоване ЄСПЛ порушення ст. 8 Конвенції у справі «Берлізев проти України», не наведено правового обґрунтування наявності підстави передбаченої п. 2 ч. 3 ст. 459 КПК та, відповідно, як констатоване порушення вплинуло на справедливість судового розгляду і ухвалених процесуальних рішень щодо заявника. Як убачається зі змісту заяви, у ній висловлюється незгода з судовими рішеннями поза зв`язком із позицією ЄСПЛ у цій справі.
Крім того, заява подана з підстави передбаченої п. 2 ч. 3 ст. 459 КПК, однак незаконність судових рішень заявники обґрунтовують, посилаючись на те, що суди, переглядаючи справу не врахували рішення Конституційного суду України № 12-рп/2011 від 20 жовтня 2011 року.
До заяви про перегляд судових рішень за виключними обставинами додано копію рішення ЄСПЛ мовою оригіналу (не державною мовою України). Проте, відповідно до  п.  5-1 ч. 2 ст. 462 КПК до суду подається копія рішення органу, відповідального за координацію виконання рішень міжнародної судової установи, за відсутності у особи такої копії, вона має заявити клопотання про її витребування. 
Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 461 КПК з підстави, передбаченої п. 2 ч. 3 ст. 459 цього Кодексу, заяву про перегляд судових рішень за виключними обставинами може бути подано особою, на користь якої постановлено рішення міжнародною судовою установою. Проте, як убачається зі змісту заяви, її подають ОСОБА_1 та його захисник Вань І. Р., але вона підписана лише захисником. При цьому, з долученого до заяви ордеру не вбачається, що заявник уповноважив захисника подати заяву про перегляд судових рішень щодо нього з підстави, передбаченої п. 2 ч. 3 ст. 459 КПК.
Відповідно до ч. 3 ст. 464 КПК до заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 КПК.
Ураховуючи викладене, недоліки заяви про перегляд судового рішення за  виключними обставинами позбавляють можливості вирішити питання про відкриття провадження, що є підставою для залишення заяви без руху та надання строку для усунення допущених недоліків.
Керуючись статтями 429, 462, 464 КПК, суддя
постановила:
Заяву ОСОБА_1 та його захисника Вань І. Р. про перегляд вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 грудня 2010 року, ухвал Апеляційного суду Тернопільської області від 09 березня 2011 року та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 січня 2012 року за виключними обставинами залишити без руху, надавши заявникам строк для усунення недоліків — п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі неусунення недоліків у вказаний строк заяву буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя Великої Палати
Верховного Суду                                                                                                                 Г. Р. Крет