П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/14839/21	

 	Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С.О.                  Дата і місце ухвалення: 23.10.2021р., м. Одеса                                                                                                    	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –   Ступакової І.Г.
суддів             –    Бітова А.І.
                      –    Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И Л А :

17 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження ВП №64813200 від 12.03.2021р. та про стягнення виконавчого збору ВП №46758729 від 16.03.2015р.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що постанова про стягнення виконавчого збору ВП №46758729 від 16.03.2015р., як виконавчий документ, не відповідає вимогам до виконавчого документа, визначеним статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим, на підставі ч.4 ст.4 Закону, державний виконавець Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Танова Т.С. зобов`язана була не приймати її до виконання. Однак, постановою від 12.03.2021р. державний виконавець відкрив виконавче провадження ВП №64813200 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору ВП №46758729 від 16.03.2015р. Також, позивач вважає необґрунтованим визначення постановою ВП №46758729 від 16.03.2015р. до стягнення виконавчий збір в розмірі 89039,81 грн. та зазначає, що державним виконавцем не було вчинено жодних виконавчих дій щодо фактичного стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» в розмірі 890  398,13 грн., а виконавчий документ було повернено стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27.09.2021р. адміністративний позов залишено без руху, з підстав пропуску позивачем 10-ти денного строку звернення до суду, та надано ОСОБА_1  строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23.10.2021р. відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду. Позовну заяву залишено без розгляду на підставі п.8 ч.1 ст.240 КАС України.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу від 23.10.2021р. та направити справу до суду першої інстанції на продовження розгляду. 
В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду та наявності поважних причин пропуску такого строку судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням позивача на те, що копії оскаржуваних постанов нею отримано нарочно 03.08.2021р., про що свідчить відповідний запис в матеріалах виконавчого провадження. А відтак, за твердженнями апелянта, саме з вказаної дати розпочинає відлік встановлений статтею 287 КАС України десятиденний строк на їх оскарження.
Також, апелянт посилається на те, що в порушення вимог ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець не надав/не надіслав їй копію постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №64813200 від 12.03.2021р. разом із постановою про повернення виконавчого документа стягувачу. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 не була обізнана про її існування.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
За визначенням, наведеним у ч.1 ст.118 КАС України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
За загальним правилом, наведеним у ч.2 вказаної статті Кодексу, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Наведені положення кореспондуються із приписами ч.3 ст.122 КАС України,згідно яких для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Поняття «повинна була дізнатись», використане у ст.122 КАС України, слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про прийняття оскаржуваного рішення та знала про обставини його прийняття. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначено ст. 287 КАС України.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Позовну заяву може бути подано до суду, зокрема, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
Таким чином, як правильно зазначив суд першої інстанції, до обчислення строків звернення із цим позовом застосуванню підлягає ч.2 ст.287 КАС України, а саме десятиденний термін з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення її прав, що відповідає положенням ч.ч. 2, 3 ст. 122 КАС України.
Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду встановлені ст.123 КАС України.
За приписами ч.3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Згідно п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Отже, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Обов`язок доведення обставин, з якими пов`язується поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулась із адміністративним позовом.
При цьому, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Предметом спору у даній справі, серед іншого, є оскарження ОСОБА_1 постанови  державного виконавця Колечко Д.М. ВП №46758729 від 16.03.2015р. про стягнення з позивача виконавчого збору 89039,81 грн.
Як стверджує позивач, про наявність вказаної постанови вона дізналася 03.08.2021р. та того ж дня отримала її копію. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість таких посилань позивача, оскільки з наявних в матеріалах справи матеріалів зведеного виконавчого провадження, до складу якого входило виконавче провадження ВП №46758729, вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово оскаржувались у судовому порядку дії державного виконавця при здійсненні виконавчих дій з примусового виконання виконавчого провадження №46758729 з виконання виконавчого листа по справі №501/1051/2014-ц; 2/501/10/2014, виданого Іллічівським міським судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 890 398,13 грн. (судові справи №501/4408/15ц, №501/1928/16ц, №501/1051/2014ц, №501/902/16ц).
Зазначене, на думку колегії суддів, свідчить про те, що ОСОБА_1 до 03.08.2021р. була обізнана з матеріалами виконавчого провадження ВП №46758729, в якому 16.03.2015р. державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 89039,81 грн.
Більше того, 27.07.2016р. представник позивача Сафоніков А.П. подавав до органу ДВС заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ВП №46758729 та надання можливості зробити копії необхідних документів. Будь-які докази щодо перешкоди відповідачем реалізації позивачем права на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження в матеріалах справи відсутні та ОСОБА_1 про це не зазначає.
А відтак, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про пропуск позивачем строку звернення до суду з вимогою щодо визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору ВП №46758729 від 16.03.2015р. та відсутність підстав для його поновлення.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують висновків суду першої інстанції в цій частині.
Що ж до дотримання позивачем строку звернення до суду з вимогою щодо визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №64813200 від 12.03.2021р. з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору ВП №46758729 від 16.03.2015р., то позивач, зазначаючи про те, що про наявність вказаної постанови вона дізналася 03.08.2021р., жодного доказу в підтвердження таких доводів не надає. 
В свою чергу, колегія суддів при вирішенні спірного питання враховує положення частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
В матеріалах виконавчого провадження наявний супровідний лист від 12.03.2021р., яким нібито Чорноморським відділом державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надіслано на адресу ОСОБА_1 копію спірної постанови. Однак, докази вручення адресату поштового відправлення матеріали справи не містять, в той час як вказана постанова, на виконання частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», мала бути направлена на адресу позивача рекомендованим поштовим відправленням.
Також, в матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які інші докази, з яких суд мав би можливість встановити обізнаність ОСОБА_1 з винесенням 12.03.2021р. державним виконавцем Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №64813200.
Таким чином, у зв`язку з відсутністю відомостей про дату, коли позивач дізналася про винесення державним виконавцем Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №64813200 від 12.03.2021р. з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору ВП №46758729 від 16.03.2015р., або повинна була дізнатися про наявність такої постанови, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про пропуск ОСОБА_1 строку звернення до суду в цій частині та, у зв`язку з цим, про залишення позову без розгляду.
Статтею 320 КАС України передбачено право суду апеляційної інстанції за наслідками скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На підставі викладеного колегія суддів доходить висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , скасування ухвали суду першої інстанції від 23.10.2021р. в частині залишення без розгляду позову в частині вимог про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №64813200 від 12.03.2021р., та  направлення справи у відповідній частині до суду першої інстанції для продовження розгляду відповідно до ч.3 ст.312 КАС України.
В іншій частині ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 23.10.2021р. підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 287, 308, 311, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2021 року скасувати в частині залишення без розгляду позову ОСОБА_1 в частині вимог щодо визнання протиправною та скасування постанови Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про відкриття виконавчого провадження ВП №64813200 від 12.03.2021р. 
Справу у відповідній частині направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
В іншій частині ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.
                                                                   Повний текст судового рішення виготовлений 14 грудня 2021 року.

Головуючий:                                                                                                           І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                      А.І. Бітов

                                                                                                                    О.В. Лук`янчук