УХВАЛА

07 жовтня 2021 року 
м. Київ
справа № 140/16134/20
адміністративне провадження № К/9901/36162/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Васильєвої І.А.,
суддів: Пасічник С.С., Юрченко В.П.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у  Волинській області на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.08.2021 про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі №140/16134/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хідман» до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України  про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 09.02.2021 задоволено повністю адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Хідман» до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Головне управління ДПС у  Волинській області подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2021 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у  Волинській області залишено без руху через її невідповідність статті 296 КАС України, а саме: скаржником не додано документ про сплату судового збору. Скаржнику надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Головне управління ДПС у  Волинській області звернулося до суду з клопотанням про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2021 задоволено вказане клопотання та продовжено апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги на 15 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Головне управління ДПС у  Волинській області повторно звернулося до суду з клопотанням про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2021 контролюючому органу відмовлено у задоволенні повторного клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги, апеляційну скаргу повернуто у зв`язку з неусуненням недоліків апеляційної скарги щодо сплати судового збору.

Скаржник вдруге звернувся до суду апеляційної інстанції 08.07.2021.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.08.2021 апеляційну скаргу залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням інших поважних причин для такого поновлення та наданням доказів на підтвердження вказаних у заяві обставин. 

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.08.2021 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у  Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09.02.2021 у справі №140/16134/20.

Ухвала суду апеляційної інстанції обґрунтована тим, що відсутність у податкового органу коштів, призначених для сплати судового збору і невиконання через це вимог процесуального закону не може бути поважною підставою пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення. Подані копії виписок з рахунків не доводять вчинення скаржником усіх можливих дій для виконання вимог процесуального закону. Крім того, згідно з платіжним дорученням, долученим до апеляційної скарги, судовий збір сплачено 09.06.2021 року, тоді як повторно апелянт звернувся з апеляційною скаргою лише 08.07.2021, тобто зі значним зволіканням. Посилання контролюючого органу на неможливість подання апеляційної скарги відразу після сплати судового збору у зв`язку з великим навантаженням та перебуванням значної кількості працівників у відпустках судом є безпідставним, оскільки неналежна організація трудового процесу з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних чи фінансових складнощів у суб`єкта владних повноважень для своєчасної сплати судового збору та подання такого документу до суду є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

04.10.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.08.2021 про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі №140/16134/20.

В обґрунтування касаційної скарги скаржником зазначено, що судом апеляційної інстанції невірно застосовано положення статті 299 КАС України, не враховано, що податковим органом вживалися всі можливі та залежні від нього дії для вчасного подання скарги, попередня апеляційна скарга була подана у строк, встановлений  статтею 295 КАС України, неможливість сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги викликана недостатнім фінансуванням з Державного бюджету України, тобто мають місце об`єктивні обставини, що не залежать від скаржника, повторно апеляційна скарга подана в максимально стислий строк після сплати судового збору.

Відповідно до частини 2  статті 333 КАС України  у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до пункту 4 частини 1    статті 299 КАС України    суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Суд поновлює або продовжує процесуальний строк, якщо визнає поважною причину пропуску даного строку (поважність причин повинен доводити скаржник).

Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Як на підставу поважності пропуску строку на апеляційне оскарження та його поновлення відповідач посилався на неможливість звернення з апеляційною скаргою у строки визначені процесуальним законодавством у зв`язку з неможливістю сплатити судовий збір.

Суд вважає, що наведені скаржником доводи не можуть бути підтвердженням поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Вчасна первинна подача апеляційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.

Обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у неї коштів, призначених для сплати судового збору, не звільняють державний орган від обов`язку своєчасної сплати судового збору.

В той же час, відповідач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційне оскарження судового рішення, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом для чого, як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Статтею 44 КАС передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (частина 1, пункти 6,7 частини 5 цієї статті).

Підстави пропуску особою строку на оскарження судового рішення можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежали від волі особи та унеможливили звернення із скаргою у встановлений процесуальним законом строк.

Відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Доводи скаржника, наведені в касаційній скарзі, не спростовують правильність висновків апеляційного суду щодо неповажності причин пропуску відповідачем строку на апеляційне оскарження у цій справі.

Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у цій справі, правильно застосував норми процесуального права, що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, відповідно до частини 2    статті 333 КАС України    є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Відповідно до вищенаведеного та керуючись статтями    333,    355,    359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Волинській області на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.08.2021 про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі №140/16134/20.

Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді                                                                                                               І.А. Васильєва

                                                                                                     С.С. Пасічник

                                                                                                                В.П. Юрченко