УХВАЛА
30 вересня 2021 року 
м. Київ
справа № 480/2681/20
адміністративне провадження № К/9901/34525/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача          Бевзенка В.М.,
суддів:                    Кравчука В.М., Чиркіна С.М.,
перевіривши касаційну скаргу Управління Держпраці у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.11.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 07.06.2021 у справі № 480/2681/20 за позовом Дочірнього підприємства "Завод обважнених бурильних та ведучих труб" до Головного управління Держпраці в Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови,
УСТАНОВИВ:
У 2020 році Дочірнє підприємство "Завод обважнених бурильних та ведучих труб" (далі - позивач) звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпраці у Сумській області (далі - відповідач), у якому просило:
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу № СМ309/185/АВ/П/ТД-ФС від 17.03.2020.
Суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у цій справі ухвалив розглянути її та розглянув за правилами загального позовного провадження.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 18.11.2020, позов задоволено частково, внаслідок чого:
- визнано протиправною та скасовано постанову про накладення штрафу № СМ309/185/АВ/П/ТД-ФС від 17.03.2020 у частині накладення на позивача штрафу у сумі 283 380 гривень;
- в іншій частині позову відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.06.2021, апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а апеляційну скаргу позивача задоволено, внаслідок чого:
- рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.11.2020 скасовано у частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу № СМ309/185/АВ/П/ТД-ФС від 17.03.2020 у частині накладення на позивача штрафу у сумі 1 936 430 грн та прийнято у цій частині нове рішення, яким позов задоволено;
- визнано протиправною та скасовано постанову про накладення штрафу № СМ309/185/АВ/П/ТД-ФС від 17.03.2020 у частині накладення на позивача штрафу у сумі 1 936 430 гривень;
- в іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.11.2020 у справі № 480/2681/20 залишено без змін.
15.09.2021 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга відповідача, у якій скаржник просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.11.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 07.06.2021 у частині задоволених позовних вимог.
У поданій касаційній скарзі відповідач не погоджується з рішенням суду першої інстанції у частині визнання протиправною та скасованою постанови про накладення штрафу у сумі 283 380 грн та рішенням апеляційної інстанції у частині визнання протиправною скасованою постанови про накладення штрафу у сумі 1 936 430 грн, та зазначає, що судами неправильно досліджені матеріали справи, не враховані всі фактичні обставини проведення інспекційного відвідування та винесення оскаржуваної постанови, а тому висновки, викладені у рішеннях суду, не відповідають обставинам справи і, як наслідок, не відповідають нормам чинного законодавства.
Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд зазначає таке.
Щодо поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.
Суд зауважує, що відповідно до частини 1 статті 329 КАС України, касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Водночас згідно з частиною 2 статті 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
На підтвердження вказаної обставини скаржник долучив до матеріалів касаційної скарги копію поштового конверта з ідентифікатором поштового відправлення (№ 6106414183446), з якого видно, що копію постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 07.06.2021 скаржник отримав 13.08.2021, а з касаційною скаргою засобами поштового зв`язку звернувся 13.09.2021, тобто у місячний строк. 
За наведених обставин та беручи до уваги надані на їхнє підтвердження докази, Суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції та про наявність підстав для його поновлення.
Щодо підстав касаційного оскарження судових рішень.
За змістом частини 4 статті 328 КАС України, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Дослідивши касаційну скаргу щодо її відповідності наведеним вище вимогам процесуального закону, Суд установив, що у скарзі не зазначені підстави для оскарження судових рішень у касаційному порядку, які передбачені частиною 4 статті 328 КАС України.
Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її взяття до розгляду і відкриття касаційного провадження.
Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
У касаційній скарзі заявник зобов`язаний навести мотиви незгоди з судовим рішенням (рішеннями), беручи до уваги передбачені КАС України підстави для його скасування або змінення (статті 351-354 КАС України), з вказівкою на конкретні висновки суду (судів), рішення якого (яких) оскаржується, та одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом чи не були нам застосовані.
Отже, касаційна скарга має містити вказівку на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їхнього) застосування. Скаржник зобов`язаний зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом під час його (їхнього) ухвалення, та навести аргументи на обґрунтування своєї позиції.
Своєю чергою касаційна скарга щодо наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції зводиться до незгоди із ухваленими рішенням та постановою. Подана касаційна скарга не містить ані (1) конкретизації того, яку норму права суд неправильно застосував та як, на думку скаржника, відповідна норма має застосовуватися або яка правова норма застосована не була, ані (2) деталізації того, порушення якої норми процесуального права припустилися суд під час ухвалення оскаржуваної постанови і у чому саме полягає таке порушення відповідної норми права та як воно вплинуло на ухвалення цієї постанови.
Пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За приписами частини 1 статті 341 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження судових рішень та належного правового обґрунтування унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.
З огляду на те, що скаржник не навів передбачених КАС України підстав для оскарження у касаційному порядку судових рішень, зазначених у частині 1 статті 328 КАС України, касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, з огляду на вимоги пункту 4 частини 5 статті 332 КАС України.
Керуючись положеннями статті 248 та приписами пункту 4 частини 5 статті 332 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Поновити Управлінню Держпраці у Сумській області пропущений строк на касаційне оскарження рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.11.2020 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 07.06.2021 у справі № 480/2681/20.
Касаційну скаргу Управління Держпраці у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.11.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 07.06.2021 у справі № 480/2681/20 - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити скаржникові, що повернення касаційної скарги не перешкоджає реалізувати право на повторне звернення до суду касаційної інстанції у порядку, встановленому законом.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи.
Скаржникові надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і не оскаржується.
Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Бевзенко
Судді                                                                                                              В.М. Кравчук
                                                                                                              С.М. Чиркін