ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

23 листопада 2021 року                                                    м. Чернівці
справа № 718/1376/20
провадження 822/325/21
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого        Перепелюк І. Б.    
суддів : Височанської Н.К., Владичана А.І.
секретар Тодоряк Г.Д.
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23 грудня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - державний нотаріус Кіцманської державної нотаріальної контори про усунення від права на спадкування
встановив:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа - державний нотаріус Кіцманської державної нотаріальної контори про усунення від права на спадкування.
Позовні вимоги обґрунтувала наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є спадкодавцем згідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 59392450 від 12.02.2020р. Вона є племінницею ОСОБА_5 . Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на все майно, яке знаходилось у неї на праві приватної власності. ОСОБА_5 в наслідок хвороби та втрати чоловіка ОСОБА_6 , позбавилась можливості самостійно пересуватися і потребувала постійного стороннього догляду, що підтверджено довідкою № 427 від 03.07.2020р. Допомогу тітці надавала вона та члени її сім`ї, оскільки інші члени родини, а саме: ОСОБА_2 і ОСОБА_4 (остання під час хвороби з 2014-2019 та на момент смерті ОСОБА_5 перебувала за кордоном) поставились байдуже до стану ОСОБА_5 .
Відповідно до Акту обстеження Неполоковецької селищної ради від 02.07.2020р. допомога надана нею та членами її сім`ї, чоловіком ОСОБА_7 та сином ОСОБА_8 відображалась в наступному: 1) допомога у лікуванні - приносили та купували ліки, возили на періодичні медичні обстеження в районні та обласні лікарні, викликали швидку, доглядали, готували їжу; 2) вели господарство (посадка та збирання сільськогосподарських культур, в зимовий період - розчищення снігу та опалення будинку твердим паливом). 
Також, в підтвердження того, що саме вона здійснювала необхідний догляд за ОСОБА_5 , є наявна у неї медична картка, оскільки вона їздила в лікарні разом з ОСОБА_5 та купувала їй за призначенням лікаря необхідні ліки.
Згідно з довідки, виданої Неполоковецькою селищною радою, за № 427, від 03.07.2020р. саме вона доглядала та допомагала ОСОБА_5 протягом 2014-2019 року, зокрема допомога у лікуванні, возила її на періодичні медичні обстеження та здійснила поховання ОСОБА_5 . Всі витрати у зв`язку з похованням були понесені нею особисто.
Після смерті ОСОБА_5 вона продовжувала доглядати за будинками, які знаходились на праві приватної власності померлої та розташовані по АДРЕСА_1 .
Після смерті ОСОБА_5 вона звернулась до нотаріуса із заявою про отримання спадщини від ОСОБА_5 . Також із відповідними заявами звернулись ОСОБА_2 і ОСОБА_4 , які вважають що вони в праві отримати майно відповідно до закону, а саме у зв`язку з тим, що вони родичі та мають право спадкування. 
ОСОБА_4 в період часу, коли ОСОБА_5 потребувала допомоги перебувала за кордоном, вона мала можливість надавати хоча б матеріальну допомогу, однак не надавала її та не була навіть присутньою на похованні ОСОБА_5 , хоча про смерть повідомлялась. Вперше повернулася до України у 2020 році у зв`язку з введення карантинних обмежень.
ОСОБА_2 не допомагав ОСОБА_5 , не приділяв увагу та не цікавився її станом, а також відповідно до відомостей, які містяться в Акті обстеження від 02.07.2020р. брат ОСОБА_2 за період 2014-2019р.р ніякої допомоги ні по господарству, ні по догляду за хворою ОСОБА_5 не надавав, і його не бачили, хоча йому повідомляли про стан ОСОБА_5 .
Факт перебування ОСОБА_5 в безпорадному стані засвідчено в довідці, виданій Неполоковецькою селищною радою за № 427 від 03.07.2020р. та медичній карточці, оригінал якої знаходиться у неї, а також показами свідків, зокрема лікаря-фельдшера, яка найчастіше приїжджала на здійсненні нами виклики та була присутня в день смерті ОСОБА_5 .
Оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було достовірно відомо про стан здоров`я ОСОБА_5 , яка хворіла досить тривалий час з 2014-2019 роки, враховуючи, що вони мали можливість, проте не надавати допомогу ОСОБА_5 , позивач просила усунути ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23 грудня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа - державний нотаріус Кіцманської державної нотаріальної контори про усунення від права на спадкування - відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23 грудня 2020 року скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 усунувши відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_4 від права на спадкування за законом усього майна ОСОБА_5 . 
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що судом вірно встановлено, що ОСОБА_5 перебувала в безпорадному стані та потребувала допомоги, яку в свою чергу надавали лише її племінниця ОСОБА_1 разом із членами своєї родини.
Проте судом не взято до уваги факт того, що між родичами існувала домовленість щодо спадкування майна ОСОБА_5 , у зв`язку із чим остання не ставила питання про написання заповіту, оскільки зі сторони ОСОБА_2 відмова була виявлена у написанні заяви про відмову від спадщини, а відмова ОСОБА_4 пов`язана із виїздом за кордон та байдужим ставленням до стану ОСОБА_5 .
Окрім того, при вирішенні питання про усунення від права на спадкування ОСОБА_2 суд посилається лише на факт того, що останній знаходиться на диспансерному обліку при Неполоковецькій АЗПСМ, потребує постійного лікування та стороннього догляду (проте надана копія довідки на яку посилається суд, не є належним чином завіреною відповідачем а отже не слугує належним доказом), ніяких інших підстав, які можуть довести факт перебування відповідача в безпорадному стані судом не встановлено.
Що стосується ОСОБА_4 слід зауважити, що суд взагалі не вмотивував причину відмови в усуненні останньої від спадкування, хоча апелянт переконана, що даний факт має визначальне місце, а усунення ОСОБА_4 необхідним для вирішення спору.
В рішенні суд посилається лише на те, що остання є спадкоємцем наступної черги ніж ОСОБА_2 , а отже не має змісту усувати останню від права спадкування.
Не погоджуючись з доводами суду, апелянт переконана, що підстави для усунення ОСОБА_4 є вагомими, а оскаржуваним рішенням встановлено факт самоусунення відповідачки.

Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судом 
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 .
Кіцманською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за № 58/2020 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .
Як встановлено судом, у померлої ОСОБА_5 спадкоємців першої черги немає. 
Спадкоємцем другої черги, відповідно до ст.1262 ЦК України, є рідний брат померлої ОСОБА_5 - ОСОБА_2 . 
Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_4 , як племінниці померлої ОСОБА_5 , згідно ст.1265 ЦК України, є спадкоємцями п`ятої черги. 
ОСОБА_2 11.02.2020р. відмовився від спадкування після смерті ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_1 
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 11.02.2020р. подали до Кіцманської державної нотаріальної контор заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 
ОСОБА_2 16.06.2020р. подав до Кіцманської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 . 
Як вбачається з довідки Неполоковецької АЗПСМ за № 101 від 29.07.2020р., ОСОБА_2 знаходиться на «Д» обліку при Неполоковецькій АЗПСМ, потребує постійного лікування та догляду. 

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам судове рішення відповідає в повній мірі.
Під час апеляційного провадження було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер.
Відповідно до ст.55 ЦПК України  до участі у справі на стадії апеляційного провадження залучений ОСОБА_3 як правонаступник померлого ОСОБА_2 .
Суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для усунення від права на спадкування рідного брата померлої ОСОБА_5 - ОСОБА_2 , відсутні підстави для усунення від права на спадкування спадкоємця п`ятої черги - племінниці померлої ОСОБА_5 - ОСОБА_4 . 
Колегія суддів погоджується з цим.
Відповідно до ст.ст. 1216 та 1217 ЦК України  спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтями 1258, 1259 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині.
Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Згідно ч.1, 2, 5 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.
Частиною п`ятою статті 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня  2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами СК України. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Непред`явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування.
Позбавлення особи права спадкувати - це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням, передусім, характеру поведінки відповідача.
Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.
Крім того, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.
Суд першої інстанції  звернув увагу, що відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.
За змістом частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.
Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.
Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
При розгляді справи судом встановлені всі обставини справи, досліджені надані сторонами докази та дана їм належна оцінка. Як встановлено судом першої інстанції, зокрема з показань свідків, в тому числі показань позивача, як свідка, ОСОБА_2 , 1935 року народження, є особою похилого віку та старшим за віком від своєї померлої сестри ОСОБА_5 . Через похилий вік та за станом здоров`я не міг надавати своїй сестрі ОСОБА_5 відповідну допомогу, що не може розцінюватися як ухилення від надання спадкодавцеві допомоги, а тому суд першої інстанцій прийшов до вірного висновку про відсутність сукупності передбачених законодавством обставин, достатніх правових та обґрунтованих підстав для усунення його від права на спадкування після смерті ОСОБА_5 ..
Суд першої інстанції не вбачав підстав для задоволення позову і в частині усунення від права на спадкування племінниці померлої ОСОБА_5 - ОСОБА_4 , враховуючи, що вона є спадкоємицею п`ятої черги. При цьому судом враховано, що ОСОБА_2 11.02.2020р. відмовився від спадкування після смерті ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_1 
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 11.02.2020р. подали до Кіцманської державної нотаріальної контор заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 
ОСОБА_2 16.06.2020р. подав до Кіцманської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 . 
З огляду на вищевикладене в сукупності, суд першої інстанцій, відмовляючи в задоволенні позову, дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскільки позивач не надала належних, допустимих та безспірних доказів на підтвердження одночасного настання всіх передбачених частиною п`ятою статті 1224 ЦК України обставин, що є її процесуальним обов`язком, то відсутні підстави для задоволення позову. 
Доводи апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують і зводяться до суб`єктивного тлумачення чинних норм законодавства України та незгоди з висновками суду першої інстанцій стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом та не можуть бути підставами для скасування судового рішення. 

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23 грудня 2020 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 
Головуючий                                                         І.Б. Перепелюк
Судді                                                               Н.К. Височанська 
                                                                А.І. Владичан