УХВАЛА

13 жовтня 2021 року 
м. Київ

Справа №  910/14519/13 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Пєскова В.Г. - головуючого, Банаська О.О., Білоуса В.В.

учасники справи:
ініціюючий кредитор: Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра"
боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Брокерсервіс Плюс",
ліквідатор - арбітражний керуючий Левкович О.К.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ "Комерційний банк "Надра" з ринку за вх.№ 9409/2021
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2021
у складі колегії суддів: Остапенка О.М. (доповідач), Сотнікова С.В., Копитової О.С. 
та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.05.2021
у складі судді Пасько М.В.
у справі за заявою Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокерсервіс Плюс"
про банкрутство

В С Т А Н О В И В:
13.08.2013 ухвалою Господарського суду міста Києва відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокерсервіс Плюс".
16.01.2014 постановою Господарського суду міста Києва визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Брокерсервіс Плюс" банкрутом та призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Косякевича С.О.
05.07.2016 ухвалою Господарського суду міста Києва замінено ліквідатора боржника на арбітражного керуючого Левкович О.К.
18.11.2020 від ліквідатора боржника до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат у справі.
Водночас, 18.11.2020 від ліквідатора боржника надійшло клопотання про стягнення грошової винагороди та відшкодування витрат.
20.05.2021 ухвалою Господарського суду міста Києва задоволено клопотання ліквідатора боржника від 18.11.2020 року. Затверджено звіт ліквідатора боржника про нарахування грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат у справі № 910/14519/13 на загальну суму 519 921,57 грн. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" грошову винагороду та відшкодування витрат в сумі 302 074,43 грн (триста дві тисячі сімдесят чотири гривень 43 копійки) за виконання обов`язків ліквідатора у справі № 910/14519/13 про банкрутство ТОВ "Брокерсервіс Плюс" .Стягнуто з Державної податкової служби України (ідентифікаційний код 43005393; 04053, місто Київ, Львівська площа, буд. 8) в особі відокремленого підрозділу Державну податкову службу України в особі відокремленого підрозділу ГУ ДПС у Херсонській області Автономній республіці Крим та м. Севастополі (ідентифікаційний код 43995495) на користь арбітражного керуючого Левкович Олени Кононівни грошову винагороду та відшкодування витрат в сумі 217 847,13 грн (двісті сімнадцять тисяч вісімсот сорок сім гривень 13 копійок) за виконання обов`язків ліквідатора у справі № 910/14519/13 про банкрутство ТОВ "Брокерсервіс Плюс".
Не погодившись з вказаною ухвалою Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" з ринку звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.05.2021.

02.09.2021 постановою Північного апеляційного господарського суду апеляційні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" з ринку та Головного управління державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.05.2021 у справі №       910/14519/13 залишено без змін. 
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/99472289) повний текст Постанови північного апеляційного господарського від 02.09.2021 складено 09.09.2021.
21.09.2021 Фондом гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" з ринку надіслано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2021 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.05.2021 у справі № 910/14519/13.
23.09.2021 зазначену касаційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючого - Пєскова В.Г., суддів: Банаська О.О., Білоуса В.В. 
Перевіривши матеріали касаційної скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" з ринку, Верховний суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.
Підставою касаційного оскарження судових рішень попередніх інстанцій, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" з ринку вказує пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу.
Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження скаржник зазначає, що судом апеляційної інстанції на враховано правову позицію Великої Палати Верховного Суду викладену у постанові від 13.03.2018 у справі № 910/23398/16 щодо неможливості стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України "про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
Водночас, скаржник звертає увагу суду на те, що справа № 910/14519/13 стосується питання права, яке має фундаментальне значення для  формування єдиної правозастосовчої практики та становить значний суспільний інтерес і надзвичайно важливе значення як для скаржника так і для правовідносин в сфері гарантування вкладів, оскільки наразі існує різна практика апеляційних господарських судів, зокрема у справі № 3/5025/1159/12 де Північно-західним апеляційним господарським судом задоволено апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів у подібній категорії справ.
Верховний Суд стосовно доводів скаржника про неврахування апеляційним господарським судом висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 910/23398/16 зазначає, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.02.2021 у справі № 381/622/17 колегія суддів дійшла висновку про відступлення від правової позиції викладеної у справі № 910/23398/16 шляхом конкретизації висновку згідно з яким вкладник, у якого виник спір із банком стосовно повернення коштів за договором банківського вкладу, строк якого закінчився до запровадження у банку тимчасової адміністрації (якщо такий вкладник не звертався до Фонду чи його уповноваженої особи із заявою про включення його вимог до реєстру вкладників або реєстру акцептованих вимог кредиторів банку), може звернутися до суду з позовом про стягнення з банку заборгованості за відповідним договором банківського вкладу.
При цьому, справа 910/23398/16 та справа № 381/622/17 не є релевантними до справи № 910/14519/13, оскільки розглядають способи вирішення спорів між банком та позивачем за позовом до банку, що є відмінним від інституту оплати послуг арбітражного керуючого.
Щодо посилання скаржника на різну практику розгляду справ з подібними правовідносинами, зокрема у справі № 3/5025/1159/12, колегія суддів Верховного Суду зазначає, що постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.08.2021 у справі № 3/5025/1159/12 скасовано ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 12.04.2021 в частині стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь арбітражного керуючого частини грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора у зв`язку тим, що ПАТ "КБ "НАДРА" та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є окремими суб`єктами права, самостійно існуючими юридичними особами і незважаючи на здійснення ліквідації ПАТ "КБ "НАДРА" Фондом гарантування вкладів фізичних осіб безпосередньо, Фонд гарантування не є правонаступником ПАТ "КБ "НАДРА", а тому покладання на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб оплату винагороди арбітражного є безпідставним, оскільки заміна кредиторських вимог ПАТ "КБ "Надра" у ліквідаційній процедурі банкрута СВК "Заставки" у справі №3/5025/1159/12 на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, як і на будь-яку іншу особу, - не здійснювалась.
У даному випадку у справі № 910/14519/13 постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2020 залишено в силі ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.09.2021 якою обов`язок оплати винагороди арбітражному керуючому покладено на ПАТ "КБ "НАДРА" та Державну податкову службу України в особі відокремленого підрозділу Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та місті Севастополі, у зв`язку з тим, що на момент прийняття ухвали Господарського суду міста Києва від 20.05.2021 ПАТ "КБ "Надра" було включено до реєстру кредиторів боржника і жодних заяв про заміну кредитора його правонаступником суду не подавалось, судом не розглядалось та матеріали справи не містять.
Отже, доводи скаржника про неврахування висновків Верховного Суду та застосування різної практики при розгляді справ з аналогічними правовідносинами колегією суддів не приймаються, адже наведені касатором судові справи хоча і подібні за своєю правовою природою, проте судові рішення ухвалені за різних встановлених судами обставин та умов конкретних правовідносин і фактично-доказової бази, з урахуванням наданих сторонами доказів.
Водночас, відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, цей Кодекс набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом. 
Кодекс України з процедур банкрутства № 2597-VIII набрав чинності 21.04.2019, а введено його в дію з 21.10.2019. 
Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.
Частиною першою статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства, який введено в дію з 21.10.2019, визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. 
Згідно з частиною третьою статті 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, який введено в дію з 21.10.2019, ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. 
Частиною третьою статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, в редакції на момент прийняття судом апеляційної інстанції оскаржуваної постанови та прийняття судом касаційної інстанції даної ухвали, передбачено, що у касаційному порядку не підлягають оскарженню постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду судових рішень, крім: ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.
Наведений в частині третій статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, який введено в дію з 21.10.2019, перелік судових рішень, що підлягають касаційному оскарженню, є вичерпним, і тому подання касаційних скарг на інші судові рішення (тобто відсутні у вказаному переліку) виключає можливість здійснення касаційного провадження за такими скаргами.
Зазначене відповідає загальновизнаному положенню про дію процесуальних норм у часі, згідно з яким незалежно від часу відкриття провадження у справі, при здійсненні процесуальних дій застосовується той процесуальний закон, який діє на момент здійснення таких дій (частина третя статті 3 Господарського процесуального кодексу України).
Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
При цьому, як визначено у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України", право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг на рішення.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява №       21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
У даному випадку предметом касаційного оскарження є постанова Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2021, якою залишеною без змін ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.05.2021 про затвердження звіту арбітражного керуючого про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого у справі №       910/14519/13, можливість оскарження якої в касаційному порядку не передбачено частиною третьою статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства.
Такого ж висновку щодо застосування частини третьої статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства дійшов Верховний Суд, зокрема в ухвалах від 18.11.2019 у справі № 910/26972/14, від 09.12.2019 у справі № 911/397/16, від 12.12.2019 у справі № 909/722/14, від 24.01.2020 у справі № 917/966/15. 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням викладеного, касаційна скарга Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" з ринку на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2021 та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.05.2021 у справі № 910/14519/13 не підлягає розгляду в порядку касаційного провадження, а тому в її прийнятті слід відмовити з підстав передбачених пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України. 
На підставі викладеного та керуючись частиною 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 3, 234, 235, пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду
У Х В А Л И В:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 910/14519/13 за касаційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" з ринку на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2021 та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.05.2021.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                          В. Пєсков
Судді                                                                                                    О. Банасько
                                                                                                    В. Білоус