ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/13693/21	Головуючий у 1-й інстанції Дзюбановський Ю.І. 	
Провадження № 33/817/570/21 	Доповідач - Ваврів І.З.	
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. 
з участю:  
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою          ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного         суду Тернопільської області від 06 вересня 2021 року, 

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Як визнав суд, 26 липня 2021 року о 22 год. 35 хв. в м. Тернополі по вул. Злуки, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Daewoo Lanos», держаний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Dragar Alcotest 6810» №ARАМ-2250 (повірка дійсна до 15.10.2021р.) та огляду в КНП Тернопільський медичний центр ТОР водій категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі особа, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вважає, що судом не було належно з`ясовано фактичні події, які мали місце 26 липня 2021 року щодо обставин притягнення його до адміністративної відповідальності.
Наводячи аналіз положень ст.ст.7, 9, 245, 252, 280 КУпАП, ставить питання про скасування вищевказаної постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 вересня 2021 року та закриття провадження у справі на підставі ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю у його діяк складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.
Відповідно до ст.294 КУпАП неявка судове засідання особи, яка подала апеляційну скаргу, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цієї особи.
З таких обставин вважаю за можливе розгляну справу буз участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_1 участі у розгляді справи судом першої інстанції не приймав.
Згідно ст.285 КУпАП копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі. 
В матеріалах справи відсутні відомості про направлення ОСОБА_1 копії постанови по справі про адміністративне правопорушення від 06 вересня 2021 року. 
Із вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 ознайомився 27 вересня 2021 , що стверджується його розпискою, наявною в матеріалах справи.         (а.с.18)
Апеляційна скарга подана ОСОБА_1 27 вересня 2021 року.
З урахуванням наведеного, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено ОСОБА_1 з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити. 
Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення. 
Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 201063, 26 липня 2021 року о 22 год. 35 хв. в м.Тернопіль по вул.Злуки, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Daewoo Lanos», держаний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці і від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Dragar Alcotest 6810» №ARАМ-2250 (повірка дійсна до 15.10.2021р.) та огляду в КНП Тернопільський медичний центр ТОР водій категорично відмовився.
Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, підписаний ОСОБА_1 на місці вчинення правопорушення, а обставини, викладені у ньому об`єктивно стверджуються іншими доказами по справі, які були предметом дослідження місцевого суду. 
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є відеозапис з нагрудної камери поліцейських , яким зафіксовано, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , державний номерний знак якого НОМЕР_1 , був закритий стороннім предметом. 
Підтвердженням цього є також постанова серії ЕАО № 4544331 від 26.07.2021 р., відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним за ч.6 ст.121 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення. 
       Оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований нагрудною камерою поліцейських підтверджується, що працівники поліції, назвавши ознаки сп`яніння у водія, запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, від якого останній відмовився.
На цьому ж відео зафіксовано категоричну відмову апелянта від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі охорони здоров`я. 
       Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.
Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним. 

З урахуванням наведених обставин, вважаю, що доводи апелянта ОСОБА_1 про неповне та необ`єктивне з`ясування всіх обставин справи судом першої інстанції, є безпідставними та необґрунтованими.
Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 вересня 2021 відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування та закриття у зв`язку із відсутністю у діях складу адміністративного правопорушення, про що ставить питання апелянт, не вбачаю. 

Керуючись ст.294 КУпАП, — 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 вересня 2021 року щодо нього – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя