П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  296/6675/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Драч Ю.І.   
Суддя-доповідач -  Сушко О.О.   
28 вересня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сушка О.О. 
суддів:  Залімського І. Г.  Мацького Є.М. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Бень Я.О., 
представника позивача: Юхимчук О.М 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 30 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області до ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив прийняти рішення про затримання громадянина Республіки Узбекистан, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, із розміщенням в пункт тимчасового перебування іноземців строком на 6 місяців.
Відповідно до рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 30 липня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.
На обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що 18.06.2021 надійшло повідомлення з ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8» про прибуття 08.06.2021 до арештного дому іноземця ОСОБА_1 для відбуття покарання - 6 місяців арешту, який закінчується 28.07.2021. 06.07.2021 до УДМС надійшло подання відділу міграційної поліції ГУНП в Житомирській області щодо вжиття заходів, в межах визначених повноважень, до нелегального мігранта громадянина Республіки Узбекистан, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання в ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8» за вчинення злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України у вигляді 6 місяців арешту та звільняється 28.07.2021. Також зазначив, що ОСОБА_1 не має паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи; без достатнього фінансового забезпечення та наявності можливості отримати таке забезпечення законним способом на території України. Починаючи з 2010 року, повторно вчиняє кримінальні правопорушення проти власності, відбуваючи покарання в місцях позбавлення волі, та добровільно не залишає територію України. 14.07.2021 Посольство Республіки Узбекистан в Україні підтвердило належність до громадянства Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та готовність оформлення сертифікату (посвідчення) на його повернення в Республіку Узбекистан.
Представник позивача в судовому засіданні просила задовольнити апеляційну скаргу.
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що відповідач відбуває покарання в ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8», який прибув туди 08.06.2021 до арештного дому та строк відбування покарання закінчується 28.07.2021 року.
06.07.2021 до УДМС надійшло подання відділу міграційної поліції ГУНП в Житомирській області щодо вжиття заходів, в межах визначених повноважень, до нелегального мігранта громадянина Республіки Узбекистан - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання в ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8» за вчинення злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України у вигляді 6 місяців арешту та звільняється 28.07.2021.
28.07.2021 року відповідач був звільнений з ДУ «Житомирська установа виконання покарань № 8» у зв`язку з відбуттям покарання.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України № 3773-VI від 22 вересня 2011 року «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон № 3773-VI).
Правовий та процесуальний режим вирішення питання щодо можливості затримання, примусове видворення відповідної особи, яка нелегально перебуває на території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, врегульований положеннями статті 30 Закону № 3773, Типовим Положенням «Про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні», затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1110 (у редакції постанови КМ України від 8 лютого 2012 року № 70 із змінами) (надалі Типове Положення) та ст. ст. 288, 289 КАС України.
Згідно частини першої статті 26 Закону № 3773-VI визначено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.
В силу частини п`ятою статті 26 Закону № 3773- VI іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.
Частиною першою статті 30 Закону № 3773-VI визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави
14.07.2021 Посольство Республіки Узбекистан в Україні підтвердило належність до громадянства Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та готовність оформлення сертифікату (посвідчення) на його повернення в Республіку Узбекистан.
Слід зазначити, що представником позивача не доведено наявність обґрунтованих підстав вважати, що відповідач має намір залишитися на території України без достатніх правових підстав на це.
Враховуючи, що позивачем не надано обґрунтованих підстав вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання рішень про примусове повернення, або що такі рішення були прийняті позивачем, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 30 липня 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
          
Головуючий	 	 	Сушко О.О.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Залімський І. Г.    Мацький Є.М.