Справа № 452/2713/18                                 Головуючий у 1 інстанції: Пташинський І.А. 
Провадження № 22-ц/811/1735/21                 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М. 
Категорія:71

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
                19 листопада 2021 року                                          м.Львів
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - судді Бойко С.М.,
суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,
секретаря - Жукровської Х.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 20 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дітей та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,
                        в с т а н о в и в:
Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 20 квітня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про покладення судових витрат на  ОСОБА_2 відмовлено.
Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 , просить її скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове судове рішення, яким її вимоги про компенсацію понесених судових витрат на правничу допомогу за рахунок позивача задовольнити повністю.
Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що позивач подав позов, зловживаючи своїми правами та бажаючи відстрочити сплату аліментів, будучи при цьому незацікавленим в об`єктивному вирішенні спору. 
Наголошує, що згідно положень ч. 3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову, витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача.
Апелянт зазначає, що після проведених у справі експертиз, очевидно, що були всі підстави для задоволення позову, а тому подання позивачем заяви про залишення позову без розгляду аж ніяк не свідчить про добросовісність дій позивача, як помилково вважав суд першої інстанції.
У судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, тому, відповідно до вимог ч.2 ст.247, ч.2 ст.372 ЦПК України, справу розглянуто у відсутності учасників справи без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 09.11.2021 року, є дата складення повного судового рішення - 19.11.2021 року.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.
Частиною п`ятою статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.  
Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. В залежності від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:
1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;
2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;
3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;
4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;
5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі (ч. 2 ст. 44 ЦПК України).
У свою чергу процесуальним законом не визначено поняття неправильних дій сторони.
Під час розгляду справи судом не встановлено зі сторони позивача за первісним позовом ОСОБА_2 зловживань процесуальними правами чи його неправомірних дій. Позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 в свою чергу не зазначено, в чому виразились необґрунтовані дії позивача за первісним позовом ОСОБА_2 .
Позивач за первісним позовом ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, оскільки вважав, що його права та інтереси порушено.
При цьому,  ОСОБА_1  не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача ОСОБА_2 були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив заздалегідь необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується тощо.
Отже, за встановлених обставин справи, правильним є висновок суду першої інстанції, що саме по собі залишення без розгляду первісного позову не може бути розцінено як необґрунтовані дії позивача ОСОБА_2 .
Таким чином, в колегії суддів немає правових підстав для висновку про допущення судом першої інстанції порушень норм процесуального права при вирішенні даного питання, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 20 квітня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 19 листопада 2021 року. 

Головуючий                                  С.М. Бойко 
Судді:                                  С.М. Копняк 
                А.В. Ніткевич