ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 р. 	Справа № 520/7294/21	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ральченка І.М.
суддів: Катунова В.В. ,  Чалого І.С. 
за участю секретаря судового засідання  Юсіфової Г.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНЗИТ-С" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.07.2021, суддя Сліденко А.В., по справі № 520/7294/21
          за позовом      Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНЗИТ-С"  
          до    Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України                   
          про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю “Транзит-С” (далі – позивач) звернулося до суду, в якому просило скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 11.12.2020:
- №0065210901 про зобов`язання сплатити штраф у розмірі 53 490,11 грн;
- №0065230901 про зобов`язання сплатити штраф у розмірі 3 572,26 грн; 
- №0065240901 про зобов`язання сплатити штраф у розмірі 500 000,00 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 позов залишено без задоволення.
Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позов.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не  враховано, що відповідачем було порушено процедуру проведення перевірки, в акті перевірки не зазначено про конкретні господарські операції, які, на думку податкового органу, були проведені з порушенням законодавства, та не надано оцінку первинним документам, наданих позивачем.
ГУ ДПС у Харківській області (далі - відповідач) надало відзив на апеляційну скаргу, в якому просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.
Представник відповідача заперечував проти вимог апеляційної скарги, вважав рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду – без змін.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що з 12.11.2020 по 20.11.2020 ГУ ДПС у Харківській області проведено фактичну перевірку ТОВ “Транзит-С” з питання дотримання вимог Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", Податкового кодексу України та інших нормативно-правових актів у сфері  обігу пального і спирту за період  з 01.07.2019 по дату закінчення перевірки, за результатами якої складено акт №4840/20-40-09-01-08/31234520 від 23.11.2020 (а.с. 26-29).
В акті перевірки зазначено про порушення позивачем пп. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212, п. 231.5 ст. 231 Податкового кодексу України, ч. 1 ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального". 
11.12.2020 відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення:
- №0065210901, яким застосовано штрафні санкції за платежем «Акцизний податок на пальне» у розмірі 53 490,11 грн (а.с. 16-17);
- №0065230901, яким застосовано штрафні санкції за платежем «Акцизний податок на пальне» у розмірі 3 572,26 грн (а.с. 20-21); 
- №0065240901, яким застосовано штрафні санкції за платежем «Адміністративні штрафи та інші санкції» у розмірі 500 000,00 грн (а.с. 18-19).
Вважаючи неправомірними податкові повідомлення-рішення, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку.  Рішенням ДПС України № 7492/6/99-00-06-03-01-06 від 02.04.2021 вищезазначені податкові повідомлення-рішення залишені без змін (а.с. 31 -34).
Позивач, не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями відповідача, звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що висновки акту перевірки, на підставі якого винесено спірні податкові повідомлення-рішення, є правомірними.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п.п. 14.1.4. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі- ПК України) акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).
Згідно з п.п. 14.1.212. п. 14.1 ст. 14 ПК України реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.
Реалізація пального для цілей розділу VI цього Кодексу - будь-які операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального з переходом права власності на таке пальне  чи без такого переходу, за плату (компенсацію) чи без такої плати на митній території України з акцизного складу/акцизного складу пересувного: до акцизного складу; до акцизного складу пересувного; для власного споживання чи промислової переробки; будь-яким іншим особам. Не вважаються реалізацією пального операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України: у споживчій тарі ємністю до 5 літрів (включно), крім операцій з реалізації такого пального його виробниками; при використанні пального, з якого сплачено акцизний податок, виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки суб`єктами господарювання, які не є розпорядниками акцизного складу.
Відповідно до пп.212.1.11 п.212.1 ст.212 ПК України платником акцизного податку є особа - суб`єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів.
Згідно з пп.212.3.4 п.212.3 ст.212 ПК України особи, які здійснюватимуть реалізацію пального, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального. Реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального заяви, форма якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників акцизного податку з реалізації пального, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками акцизного податку.
Відповідно до п. 22  підрозділу 5 розділу ХХ  «Перехідні положення» ПК України суб`єкти господарювання, які відповідатимуть визначенню платників податку з 1 липня 2019 року, зобов`язані до 1 липня 2019 року зареєструватися платниками податку та зареєструвати в системі електронного адміністрування реалізації пального усі акцизні склади, розпорядниками яких такі платники податку будуть станом на 1 липня 2019 року.
Згідно п. 117.3 ст. 117 ПК України здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців у розмірі 100 відсотків вартості реалізованого пального або спирту етилового.
Згідно з п.231.1 ст.231 ПК України платник податку при реалізації пального зобов`язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального та зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи.
Відповідно до п.231.3ст.231 ПК України акцизна накладна складається платником податку в день реалізації пального при кожній повній або частковій операції з реалізації пального. Акцизна накладна може бути складена за щоденними підсумками операцій (якщо акцизні накладні не були складені на ці операції) за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД у разі здійснення реалізації пального за готівку кінцевому споживачеві (який не є платником акцизного податку), розрахунки за які проводяться через касу/реєстратори розрахункових операцій або через банківську установу чи платіжний пристрій (безпосередньо на поточний рахунок особи, що реалізує пальне). При цьому окремі обов`язкові реквізити акцизної накладної, що ідентифікують отримувача пального, визначені підпунктами г та ґ пункту 231.1 цієї статті, не заповнюються. У разі забезпечення безперервного постачання пального особа, яка реалізує пальне, може скласти для кожного отримувача пального зведені акцизні накладні за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД не пізніше останнього дня такого місяця на весь обсяг реалізованого пального протягом такого місяця. Для цілей цього пункту під безперервним постачанням вважається забезпечення особою, яка реалізує пальне, можливості для отримувачів пального (контрагентів) отримувати пальне в будь-яку годину доби та будь-який день відповідного місяця. Акцизна накладна може бути складена не пізніше останнього дня звітного місяця на загальний обсяг втраченого пального протягом такого місяця за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, що втрачено.
Згідно з п.п.231.4-231.5 ст.231 ПК України право на складання акцизних накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники акцизного податку в порядку, передбаченому статтею 212 цього Кодексу. При реалізації пального особа, яка реалізує пальне, зобов`язана в установлені терміни скласти акцизну накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі акцизних накладних, така реєстрація вважається наданням акцизної накладної отримувачу пального. Акцизні накладні, які не надаються отримувачу пального, та акцизні накладні/розрахунки коригування, складені за операціями з реалізації пального суб`єктам господарювання та фізичним особам, які не є платниками акцизного податку, також підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі акцизних накладних.
Відповідно до п. 120-2.1 ст. 120-2 ПК України порушення платниками акцизного податку граничних термінів реєстрації акцизних накладних/розрахунків коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних, встановлених статтею 231 цього Кодексу, тягне за собою накладення штрафу в розмірі:
2 відсотків від суми акцизного податку з відповідних обсягів пального або спирту етилового, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;
10 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального або спирту етилового, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
20 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального або спирту етилового, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
30 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального або спирту етилового, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 61 до 90 календарних днів;
40 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального або спирту етилового, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 91 і більше календарних днів.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального"  (далі – Закон № 481/95-ВР) оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії.
Відповідно до ст. 1 Закону № 481/95-ВР ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.
Згідно ч.ч. 8, 9 ст. 15 Закону № 481/95-ВР суб`єкти господарювання отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання. Ліцензії на право оптової торгівлі пальним видаються терміном на п`ять років органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України.
Згідно ч. 1 ст. 17 Закону № 481/95-ВР за порушення норм цього Закону, зокрема щодо виробництва і торгівлі пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії – 500 000 гривень.
Судовим розглядом встановлено, що податковим органом неодноразово направлялися позивачу запити про надання інформації та її документального підтвердження щодо встановлених фактів реалізації пального.
В ході перевірки позивачем надано ГУ ДПС у Харківській області  документи щодо реалізації пального (газу скрапленого пропану): видаткові накладні, договори постачання, документи на придбання пального.
Під час проведення перевірки контролюючим органом встановлено:
- факт реалізації оптових партій пального – газу скрапленого пропану у період з 01.07.2019 по 04.11.2019 без наявності ліцензії на право оптової торгівлі пальним;
- факт відвантаження у період з 01.07.2019 по 02.12.2019 пального (газу скрапленого пропану) без   реєстрації платником акцизного податку на загальну суму постачання 53 490, 108 грн з ПДВ;
- факт реалізації пального (газу скрапленого пропану) на загальну суму 145 212,012 грн з ПДВ без  складання  акцизних накладних та їх реєстрації в Єдиному реєстрі акцизних накладних. 
Щодо реалізації позивачем оптових партій пального у період з 01.07.2019 по 04.11.2019 без наявності ліцензії, колегія суддів зазначає наступне.
Судовим розглядом встановлено, що позивачем  у період з 01.07.2019 по 04.11.2019 здійснювалася  оптова торгівля пальним на загальну суму  53 490,11 грн, про що свідчать видаткові накладні (а.с. 78-107).
При цьому, ТОВ “Транзит-С” отримало ліцензію на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі № 990614201901893  лише  05.11.2019, терміном дії -  з  05.11.2019 до 05.11.2024, сплачено за період  з 05.11.2019 до 05.11.2020, дата призупинення ліцензії – 05.11.2020.
Отже, позивачем у період з 01.07.2019 по 04.11.2019 було здійснено реалізацію пального без наявності ліцензії, тому з урахуванням вищенаведених правових положень контролюючим органом правомірно застосовано до позивача штрафні санкції у розмірі  500 000,00 грн, у зв`язку з чим податкове повідомлення-рішення №0065240901 від 11.12.2020 є правомірним.
Щодо відвантаження позивачем пального без реєстрації платником акцизного податку судова колегія зазначає, що судовим розглядом встановлено та не спростовано позивачем, що у період з 01.07.2019 по 02.12.2019 позивачем було відвантажено пальне без реєстрації платником акцизного податку на загальну суму  53 490,108 грн з ПДВ, про що свідчать видаткові накладні.
З урахуванням п. 117.3 ст. 117 ПК України відповідачем правомірно розраховано штрафні санкції у розмірі 53 490, 11 грн, а саме вартість реалізованого пального 53 490,11 грн х 100 %, у зв`язку з чим податкове повідомлення-рішення № 0065210901  від 11.12.2020 не підлягає скасуванню.  
Щодо реалізації позивачем пального без складання акцизних накладних та їх реєстрації в Єдиному реєстрі акцизних накладних, слід вказати, що судовим розглядом встановлено, що у період з 01.07.2019 по 07.10.2020 позивач здійснив реалізацію пального на суму 145 212,012 грн з ПДВ згідно видаткових накладних, зазначених у  додатку № 3 до акту перевірки,  без складання акцизних накладних та без їх реєстрації в Єдиному реєстрі акцизних накладних, чим порушив положення п. 231.5 ст. 231 ПК України.
При цьому, ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду  справи позивачем не наведено будь-яких обґрунтувань щодо вказаних порушень та не надано належних та допустимих доказів на їх спростування.
За таких обставин, колегія суддів зазначає, що відповідач з урахуванням п. 120-2.1 ст. 120-2 ПК України, правомірно застосував до позивача штраф у розмірі 3 572,26 грн, тому податкове повідомлення-рішення № 0065230901 від 11.12.2020 є правомірним.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що приймаючи спірні податкові повідомлення-рішення, відповідач діяв в межах повноважень, на підставі та у спосіб, визначені чинним законодавством.
Єдиним доводом апеляційної скарги є неврахування судом першої інстанції, що  відповідачем було порушено процедуру проведення перевірки. З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України  фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Згідно ст. 19-1 ПК України контролюючі органи виконують, зокрема такі функції:
- здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері;
- здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального;
- проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.
Згідно з п. 61.1 ст. 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до ст. 62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статті 39 цього Кодексу.
Отже, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу, зокрема пального, є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.
Доводи апелянта про те, що  в акті перевірки не зазначено про конкретні господарські операції, які, на думку податкового органу, були проведені з порушенням законодавства, та не надано оцінку первинним документам, наданих позивачем, колегія суддів вважає необгрунтованими з огляду на наступне.
Із матеріалів справи вбачається, що метою перевірки було дотримання позивачем законодавства у сфері виробництва і обігу пального. В свою чергу, предметом дослідження перевірки не було встановлення факту реальності чи нереальності господарських операцій позивача з контрагентами, факт реальності господарських операцій позивача з контрагентами сторонами не заперечується.
За результатами проведення перевірки було виявлено факти реалізації пального без наявності ліцензії, без реєстрації платником акцизного податку, без  складання  акцизних накладних та їх реєстрації в Єдиному реєстрі акцизних накладних.   
Вказані порушення встановлені відповідачем за результатами дослідження договорів постачання, видаткових накладних, документів на придбання пального, наданих позивачем під час проведення перевірки.
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у  задоволення позовних вимог.
Згідно ч. 1  ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, переглянувши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд вірно встановив фактичні обставини справи,  надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 308, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНЗИТ-С" - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 по справі № 520/7294/21  залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	В.В. Катунов    І.С. Чалий   	
Постанова складена в повному обсязі  03.12.2021