Дата документу 12.10.2021 Справа № 334/3999/20

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний №334/3999/20        Головуючий у 1 інстанції: Турбіна Т.Ф.
Провадження № 22-ц/807/2593/21        Суддя-доповідач: Дашковська А.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«12» жовтня 2021 року        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого:        Дашковської А.В.,
суддів:        Кримської О.М.,
       Кочеткової І.В.,
секретар:        Волчанова І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою  ОСОБА_1 в особі представника  ОСОБА_2  на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , яка звернулась в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_4 про визнання електронних торгів недійсними, 

ВСТАНОВИВ:

В липні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), ДП «СЕТАМ», ОСОБА_4 про визнання електронних торгів недійсними.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2020 року № 334/7598/18 стягнуто з неї на користь ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором № 1411168157 від 30 травня 2016 року в розмірі 137717,75 грн. 
Дніпровським відділом державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 04 квітня 2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 58694393 з виконання виконавчого листа № 334/7598/18 від 21 лютого 2019 року про стягнення з позивача 139783,52 грн. З метою виконання заочного рішення суду на все належне їй майно був накладений арешт, проводились інші заходи здійснення виконавчого провадження. 
При здійсненні заходів примусового виконання рішення на належну їй на праві власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , було накладено арешт та здійснено примусовий продаж на електронних торгах, проведених ДП «СЕТАМ». 
23 березня 2020 року на її адресу надійшов акт про проведені електроні торги, згідно з яким квартира була реалізована. Згідно протоколу №467414 належне їй майно (квартира згідно лоту №406253) була придбана ОСОБА_4 за 162570,15 грн. 
Вважала, що реалізація належного їй майна проводилась із порушенням норм діючого законодавства та порядку проведення електронних торгів, на підставі чого електронні торги мають бути визнані недійсними.
Державним виконавцем в рамках здійснення виконавчого провадження ВП №58694393 не в повному обсязі були здійснені заходи щодо встановлення належного їй майна, в тому числі готівкових коштів, доходів, рухомого майна. 
Бездіяльність посадових осіб виконавчої служби призвела до незаконного продажу житлового приміщення і за занадто заниженою ціною вартості майна від ринкової. 
Вона належним чином не отримувала жодних викликів до суду та органів виконавчої служби, не була ознайомлена з матеріалами виконавчого провадження, внаслідок чого не могла знати про вартість оцінки майна і оскаржувати дії державного виконавця та суб`єкта оціночної діяльності.
У квартирі були прописані та мешкають ОСОБА_5 (її батько) - інвалід 2 групи по психіатрії, та неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На підставі зазначеного просила:
- визнати недійсними електронні торги з реалізації нерухомого майна житлового приміщення (однокімнатної квартири), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , результати яких затверджені протоколом проведення електронних торгів № 467414 від 24 лютого 2020 року, складеного ДП «СЕТАМ»;
- визнати недійсним протокол № 467414 проведення електронних торгів з реалізації нерухомого майна житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 від 24.02.2020 затвердженого Державним підприємством «СЕТАМ»;
- визнати недійсним акт АСВП № 58694393 від 23.03.2020 року про проведені електроні торги, складеного державним виконавцем Сіваковою О.О. та затвердженого начальником Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).
- скасувати державну реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на квартиру розташовану за адресою : АДРЕСА_1 на підставі акту АСВП № 58694393 від 23.03.2020 року про проведені електроні торги, складеного державним виконавцем Сіваковою О.О. та затвердженого начальником Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та поновити право власності на вказане нерухоме майно за нею;
- судові витрати покласти на відповідачів.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 квітня 2021 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що державним виконавцем були не в повному обсязі здійснені заходи щодо встановлення належного їй майна, вона не отримувала викликів та про існування виконавчого провадження дізналась після проведення торгів, неповідомлення про результати оцінки майна, порушені права дитини, просила скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що всі документи направлялись позивачу згідно з ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», позивач була ознайомлена з результатами оцінки та не оскаржила їх, на момент передачі майна на реалізацію дії або постанови державного виконавця позивачем не були оскаржені, на момент передачі майна на реалізацію дитина не була зареєстрована у вказаній квартирі, державним виконавцем було здійснено необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання виконавчого документу у спосіб та порядок, визначений чинним законодавством.

ДП «СЕТАМ» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється, дії виконавця, на які посилається позивач, мають самостійний спосіб оскарження та не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними, державний виконавець повідомив позивача про результати оцінки майна, позивачем не надано доказів на підтвердження доводів щодо заниженої вартості майна, дитина була зареєстрована в квартирі після передачі спірної квартири на реалізацію, позивачем не доведено порушення правил проведення торгів, впливу таких порушень на результат торгів, порушення законних прав у результаті проведення торгів.

ОСОБА_4 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не підтверджуються належними доказами, позивач не зазначила, яке інше майно було в наявності на час реалізації квартири, дії виконавця, на які посилається позивач, мають самостійний спосіб оскарження та не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними, вартість квартири була зменшена відповідно до чинного законодавства, реєстрація дитини була здійснена з порушенням чинного законодавства з наміром унеможливити продаж квартири, після реєстрації ОСОБА_3 до квартири не вселилась та не мешкає в ній, норма ст. 203 ЦК України спрямована на захист майна і майнових прав дітей від протиправних дій батьків.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

За приписами ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.01.2020 року, ухваленим у справі № 334/7598/18, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» стягнуто суму заборгованості за кредитним договором №1411168157 від 30.05.2016 року в розмірі 137 717,75 грн. 

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у Дніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебувало виконавче провадження АСВП 58694393 з примусового виконання виконавчого листа № 334/7598/18, виданого 21.02.2019 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 139783,52 грн.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Згідно зі ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувану про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. 

Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

04.04.2019 року Дніпровським відділом державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області відкрито виконавче провадження ВП № 58694393 з виконання виконавчого листа № 334/7598/18 від 21.02.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 139 783,52 грн. з одночасною перевіркою майнового стану боржника. 

Постанову про відкриття виконавчого провадження направлено сторонам виконавчого провадження за адресами, зазначеними у виконавчому листі.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

05.09.2019 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 ..

Згідно відповіді, наданої ДФС, у боржника ОСОБА_1 відсутні розрахункові рахунки в установах банків. 

Згідно відповіді, наданої ДФС, про джерела отримання доходів відомості відсутні. 

Згідно відповіді, наданої ПФУ, від 05.04.2020 боржник ОСОБА_1 пенсію не отримував. 

Згідно довідки, наданої Користувачем АІС «Автомобіль», у ОСОБА_1 відсутні транспортні засоби. 

Довідкою НАІС підтверджено, що рухоме майно у боржника ОСОБА_1 відсутнє.

Відповідно до довідки ДРРП за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

21.10.2019 року державним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме, квартири АДРЕСА_2 . Копія постанови про опис та арешт квартири АДРЕСА_2 була направлена сторонам виконавчого провадження.

Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до вимог статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Отже, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що державним виконавцем у межах здійснення виконавчого провадження №58694393 не в повному обсязі були здійснені заходи щодо встановлення належного позивачеві майна. 

Позивач не зазначає, яке саме майно, яке належить боржнику, не було виявлено державним виконавцем, та не надає доказів на підтвердження зазначених обставин, що є її обов`язком в розумінні вимог ст. 12ЦПК України.

16.12.2019 року державним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. 23.12.2019 року до відділу надійшов звіт про визначення вартості нерухомого майна, відповідно якого вартість майна склала 191259,00 грн.

Матеріалами справи, зокрема, листом за №65838 від 24.12.2019 року, Списком №1 рекомендованих листів та Списком №692 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих підтверджено, що державний виконавець повідомив позивача про результати оцінки майна за двома адресами: АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_1 . 

За приписами ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» сторона вважається ознайомленою з результатами вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги щодо не повідомлення боржника про результати проведеної оцінки арештованого майна.

Згідно із Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016 року (далі – Порядок), організатор електронних торгів, торгів за фіксованою ціною (далі - Організатор) - суб`єкт господарювання, якого за результатами конкурсної процедури відбору організатора (далі - Конкурс), передбаченої цим Порядком, уповноважено на здійснення заходів із супроводження програмного та технічного забезпечення центральної бази даних системи електронних торгів, збереження та захисту даних, що містяться у ній, обслуговування цієї системи, забезпечення її постійної роботи та доступу користувачів до неї, публікації повідомлень про безоплатне передання нереалізованого конфіскованого майна, забезпечення збереження майна і виконання інших функцій, передбачених цим Порядком. 

Згідно з пунктами 2, 4 розділу II Порядку Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця. 

Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець). 

Організатор перевіряє повноту заповнення заявки. У разі невідповідності заявки вимогам, передбаченим пунктом 2 цього розділу, Організатор через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) повідомляє начальника відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) про необхідність усунення недоліків протягом трьох робочих днів.

Судом встановлено, що 10.01.2020 року до ДП «СЕТАМ» державним виконавцем було передано заявку на реалізацію арештованого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 .

03.02.2020 року на електронних торгах за лотом № 403220 протокол № 463824, проведених Державним підприємством «СЕТАМ», майно за ціною 191259,00 грн. не було реалізоване у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.

Відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», розділу IX Порядку реалізації арештованого майна, не реалізоване на електронних торгах нерухоме майно виставляється на повторні електронні торги за ціною, що становить 85 відсотків, а рухоме майно - 75 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повторної нереалізацїї майна нерухоме майно виставляється на треті електронні торги за ціною, що становить 70 відсотків, а рухоме майно - 50 відсотків його вартості, визначеної в порядку встановленому ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження». 

24.02.2020 року ДП «СЕТАМ» були проведені повторні електронні торги за лотом №406253 з реалізації однокімнатної квартири, загальною площею 26,85 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 . 

Згідно протоколу № 467414 проведення електронних торгів лот № 406253 від 24.02.2020, затвердженого Державним підприємством «СЕТАМ», переможцем електронних торгів визначений ОСОБА_4 . Сума коштів, яка була внесена покупцем на рахунок обліку депозитних сум Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, становить 154441,64 грн., сума гарантійного внеску у розмірі 8128,51 грн. перераховані на рахунок Державного підприємства «СЕТАМ».

Відповідно ч.4 розділу X Порядку з реалізації арештованого майна, після повного розрахунку переможця за придбане майно, виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги. Державний виконавець додатково затверджує акт про проведені електронні торги у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. 

23.03.2020 року на підставі протоколу проведення електронних торгів № 467414 лот №406253 від 24.02.2020 року, переможцю електронних торгів був виданий акт про проведені електронні торги з реалізації квартири АДРЕСА_2 .

Від реалізації нерухомого майна боржника на користь стягувача було перераховано 139783,52 грн., 13.03.2020 року державним виконавцем була винесена постанова про зняття арешту з майна боржника. 25.03.2020 року державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження згідно п.9 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, доводи апеляційної скарги щодо неправомірних дій державного виконавця, на які посилається позивач в апеляційній скарзі, мають самостійний спосіб оскарження та не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними.

Верховний суд у постанові від 10.05.2018 року у справі № 925/529/17 зазначає наступне: «при цьому, доводи касаційної скарги щодо неправомірності дій державного виконавця при здійсненні своїх повноважень, визначених Законом України «Про виконавче провадження», не стосуються правил проведення електронних торгів та є такими, що мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними».

У постанові Верховного суду від 10.05.2018 року у справі № 755/21826/15-ц, зазначено наступне: «разом із тим слід зазначити, що оскільки виходячи зі змісту частини першої статті 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами електронних торгів, то підставами для визнання електронних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим порядком.

Що стосується порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення електронних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (статті 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону), то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом.

Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними».

Твердження апеляційної скарги про порушення під час реалізації квартири майнових прав та інтересів дитини колегія суддів вважає неприйнятними з огляду на таке.

Передбачене статтею 177 СК України, статтею 17 Закону України «Про охорону дитинства» та статтею 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» положення про необхідність отримання попереднього дозволу органу опіки і піклування на укладення батьками договору щодо майна, право на яке має дитина, спрямоване на захист майнових прав дітей, тому підставою для визнання недійсним договору щодо майна, право на яке має дитина, за позовом її батьків є порушення майнових прав дитини внаслідок укладення такого договору, а не сам по собі факт відсутності попереднього дозволу органу опіки і піклування на укладення такого договору. 

Зазначений правовий висновок висловлений в постановах Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2940цс15 та від 10 лютого 2016 року № 6-3005цс15, а також постанові Верховного Суду від 16.01.2019 р. у справі №463/4728/15.

Отже, у зв`язку з наведеним суд повинен виходити з того, чи мала дитина право користування спірною квартирою на момент передачі спірного майна на реалізацію та чи порушено внаслідок відчуження обтяженої квартири її немайнові права (право користування зазначеним житлом).

Згідно з п. 1 розділу II Порядку датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною).

Як вбачається із роздруківки із офіційного Веб-сайту ДП «СЕТАМ» з інформацією щодо перших електронних торгів з реалізації спірного майна за лотом №403220, інформаційне повідомлення про спірні електронні торги було внесено в Систему 14.01.2020 року.

Відповідно до довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 17.10.2019 р. №01-17/02/5914, наданої органу ДВС у відповідь на його запит, за адресою спірної квартири зареєстрований ОСОБА_5 , інші зареєстровані особи відсутні. 

Згідно з п. 1 розділу II Порядку датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною). Як вбачається із роздруківки із офіційного Веб-сайту ДП «СЕТАМ» з інформацією щодо перших електронних торгів з реалізації спірного майна за лотом №403220, інформаційне повідомлення про спірні електронні торги було внесено в Систему 14.01.2020 року.

В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем було встановлено, що за адресою спірної квартири АДРЕСА_1 , мешкав лише ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , була зареєстрована у спірній квартирі 03.02.2020 року, тобто після передачі спірної квартири на реалізацію та в день проведення перших електронних торгів з реалізації спірної квартири,

Таким чином, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що права неповнолітньої дитини не були порушені під час реалізації спірної квартири.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, враховував висновки, зроблені Верховним Судом у постанові від 13 березня 2018 року у справі № 911/494/17, відповідно до яких, вирішуючи спір про визнання електронних торгів недійсними, необхідно встановити: чи мало місце порушення вимог порядку та інших норм законодавства під час проведення електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. 

Правильно встановивши відсутність порушень правил проведення електронних торгів, впливу таких порушень на результат торгів, а також не доведеність позивачем законних прав позивача такими порушеннями, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29). 

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків. 

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі представника  ОСОБА_2  залишити без задоволення.
Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 квітня 2021 року у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 20 жовтня 2021 року.

Головуючий        А.В. Дашковська 

Судді:         О.М. Кримська 

       І.В. Кочеткова