ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року 
м. Київ
справа № 822/1011/18
адміністративне провадження № К/9901/23302/19  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого – Чиркіна С.М.,
суддів:                Єзерова А.А., Кравчука В.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2019 (головуючий суддя: Сушко О.О., судді: Залімський І.Г., Смілянець Е.С.) у справі №822/1011/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
У С Т А Н О В И В:
І. РУХ СПРАВИ
У березні 2018 року ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 або позивач) звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі ГУПФУ в Хмельницькій області або відповідач), в якому просив:
визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та виплати позивачу пенсії з врахуванням усіх видів грошового забезпечення;
зобов`язати ГУПФУ в Хмельницькій області здійснити нарахування і виплату пенсії ОСОБА_1 , з врахуванням - посадового окладу в розмірі 970 грн, окладу за військове звання в розмірі 115,00 грн, надбавки за вислугу років в розмірі 25%, що становить 271,25 грн, надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50%, що становить 678,12 грн, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці в розмірі 10%, що становить 97,00 грн, премії в розмірі 450%, що становить 4365 грн, щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 60%, що становить 3897,83 грн, починаючи з 27.09.2017.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.05.2018 позов задоволено.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2019 скасовано рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.05.2018 і ухвалено нову постанову про відмову у задоволенні позову.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, у якій просить суд скасувати оскаржуване судове рішення і залишити в силі рішення суду першої інстанції.
IІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ
Ухвалою Верховного Суду від 22.08.2019 відкрито касаційне провадження у справі.
Ухвалою Верховного Суду від 03.11.2021 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач перебуває на обліку в ГУПФУ в Хмельницькій області та отримує пенсію по інвалідності, призначену згідно Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі – Закон №2262-ХІІ).
Згідно інформації, зазначеній в повідомленні ГУ ПФУ в Хмельницькій області про призначення пенсії від 15.12.2017 № 5639/03 за пенсійною справою №2201012434, при обчисленні позивачу пенсії враховано наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад 970 грн, оклад за військовим званням 115 грн, процентна надбавка за вислугу років 25% 271,25 грн, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі: робота з таємн. виробами, носіями, док. 10% 10%, надбавка за особливо важливі завдання 50%, премія 450 %.
Не погоджуючись із таким розрахунком пенсії, позивач 05.02.2018 додатково до раніше поданих документів для призначення пенсії було подано ГУПФУ в Хмельницькій області довідку В/ч НОМЕР_1 від 31.01.2018 № 71 про виплачене йому грошове забезпечення за останні 24 місяці перед звільненням, з якого відраховується єдиний соціальний внесок, та заяву про проведення перерахунку призначеної пенсії з урахуванням усіх додаткових видів грошового забезпечення, що були виплачені за останні 24 календарних місяці перед звільненням, зокрема, щомісячної додаткової грошової винагороди.
Згідно із довідкою виданою  В/ч НОМЕР_1 від 31.01.2018 №71 за останні 24 місяці перед звільненням позивачу виплачувалась, але не була врахована під час призначення пенсії, щомісячна додаткова грошова винагорода.
Листом ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 28.02.2018 №381/Л-8 повідомив позивача про те, що виплати, які позивач просить врахувати при обчисленні пенсії (щомісячна додаткова грошова винагорода), не входять до складу грошового забезпечення військовослужбовця, відповідно немає підстав для перерахунку пенсії.
Вважаючи свої права та інтереси порушеними, позивач звернувся із цим позовом до суду.
ІV. АРГУМЕНТИ СТОРІН
На обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески включаються до складу грошового забезпечення та враховуються при обчисленні розміру пенсії. 
Відповідач позов не визнав. Наполягає, що щомісячна додаткова грошова винагорода не входять до складу грошового забезпечення військовослужбовця, а тому не враховуються при обчисленні розміру пенсії.
V. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що щомісячна додаткова грошова винагорода входить до складу грошового забезпечення військовослужбовця, а тому має враховуватися при обчисленні пенсії.
Суд апеляційної інстанції дійшов протилежного висновку у зв`язку з чим скасував рішення суду першої інстанції і в позові відмовив. Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що додаткова грошова винагорода, встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (далі - постанова Уряду №889), не входить до структури і складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого нараховується й виплачується одноразова грошова допомога на підставі пункту 2 статті 15 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі – Закон №2011-ХІІ). За висновком апеляційного суду, ця винагорода має окремий, особливий і разовий вираз виплати, позаяк виплачується тільки тим категоріям військовослужбовців, перелік яких наведений у цій постанові, і тоді, коли у фонді грошового забезпечення наявні (передбачені) кошти для її виплати; вона (винагорода) виплачується як доповнення до суми грошового забезпечення. 
VІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ
Касаційна скарга обґрунтована тим, що судом апеляційної інстанції неповно з`ясовані обставини справи, що призвело до неправильного вирішення спору по суті. Стверджує, що щомісячна додаткова грошова винагорода відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, а тому має бути врахована при обчисленні розміру пенсії. Зазначив, що такі висновки узгоджуються із сформованою Верховним Судом правовою позицією у спірних правовідносин (справа №522/2738/17), проте не враховані судом апеляційної інстанції при вирішенні справи.
Відповідач подав відзив на касаційну скаргу позивача, у якому зазначив, що частиною третьою статті 43 Закону №2262-ХІІ не передбачено включення до складу грошового забезпечення для обчислення такого одноразового виду грошового забезпечення як щомісячна грошова винагорода. Вважає висновки суду апеляційної інстанції законними та обґрунтованими.
VІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального права та дійшов таких висновків.
Ключовим правовим питанням у цій справі є правомірність врахуванням при обчисленні пенсії щомісячної додаткової грошової винагороди.
Спірні відносини у цій справі врегульовуються, зокрема, Законом №2011-ХІІ та Законом №2262-ХІІ.
Так, Законом №2011-ХІІ визначені основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлено єдину систему їх соціального захисту, гарантовано військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та врегульовано відносини у цій галузі.
Частиною першою статті 9 Закону №2011-XII встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Відповідно до положень частин другої, третьої статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:
1) посадовий оклад;
2) оклад за військовим званням;
3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;
4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до положень статті 15 Закону №2011-ХІІ пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.
Згідно із частиною першою статті 5 Закону № 2262-ХІІ особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому для обчислення пенсій враховуються всі види грошового забезпечення, що отримували зазначені особи, які мають право на пенсію за цим Законом, перед звільненням зі служби.
Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.
Так, відповідно до частини першої статті 63 №2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Частиною третьою статті 43 Закону №2262-XII визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Водночас, пунктом 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» визначено, що пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Отже Закон №2262-XII, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії (в розмірах, установлених законодавством).
Спірна щомісячна додаткова грошова винагорода була передбачена і виплачувалася позивачу згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України №889.
Така винагорода носила систематичний, щомісячний характер, належить до додаткових видів грошового забезпечення та відповідно до статті 43 №2262-ХІІ підлягає врахуванню під час обчислення пенсії позивачу. Зазначений висновок відповідає позиції Верховного Суду, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 (справа №522/2738/17), та постановах Верховного Суду від 02.06.2021 у справі №240/11441/19, від 16.09.2021 у справі №560/5412/20.
За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що пенсія ОСОБА_1 підлягає перерахунку, натомість суд апеляційної інстанції помилково скасував законне і обґрунтоване рішення суду першої інстанції.
VІІІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
За правилами статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
Керуючись статтями 345, 349, 352, 355, 356, 359 КАС України, Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2019 у справі №822/1011/18 скасувати.
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.05.2018 у справі №822/1011/18 залишити в силі.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Судді Верховного Суду:                                                                   С. М. Чиркін
                                                                                          А. А. Єзеров 
                                                                                          В. М. Кравчук