ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9384/21 Справа № 932/7008/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Лукінова  К. С. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

П О С Т А Н О ВА 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2021 року Дніпровський Апеляційний суд у складі:                  головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
               суддів        - Деркач Н.М., Пищиди М.М.
               за участю секретаря – Піменової М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову 
по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності (а.с.1-6).

31.08.2021 року до канцелярії суду від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову в якій вона просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 та заборонити його відчуження. В обґрунтування заяви, ОСОБА_1 вказала, що вищевказане нежитлове приміщення було придбане нею та ОСОБА_2 30.08.2006 року на праві спільної часткової власності за договором купівлі-проваджу, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шульдіною Т.В. та зареєстрованим в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 07.09.2006 року за №2723. На теперішній час в неї виникла необхідність виділити в натурі її частку нежилого приміщення. Так як ОСОБА_2 було направлено їй повідомлення про намір продати частку вказаного приміщення, у зв`язку з цим в неї існують підстави вважати, що Ѕ частка даного нежитлового приміщення навіть за відсутності її згоди, може бути відчужена на користь третіх осіб, тому у разі невжиття заходів забезпечення позову відчуження цієї частки може істотно ускладнити чи взагалі унеможливити подальше рішення суду (а.с.33-35).

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності - відмовлено (а.с.42-43). 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права (а.с. 49-53).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково. 

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд 1 інстанції виходив з того, що обраний позивачкою спосіб забезпечення позову та подана заява про забезпечення позову не є співмірними із заявленими позовними вимогами, не надано доказів реєстрації прав власності на спірне майно та не надано будь-яких належних та переконливих доказів на підтвердження того, що невжиття таких заходів забезпечення позову, як арешт може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.
Однак, із вказаними висновками в повній мірі погодитись неможливо.
Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.149 чинного ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
У відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Забезпечення позову – це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення в подальшому.
Згідно ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається із матеріалів справи, 31 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулася із позовом до суду до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності (а.с.1-6).
Разом із позовом звернулась із заявою про забезпечення позову у справі, просила застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 та заборонити його відчуження.
В обґрунтування заяви, ОСОБА_1 вказала, що вищевказане нежитлове приміщення було придбане нею та ОСОБА_2 30.08.2006 року на праві спільної часткової власності за договором купівлі-проваджу, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шульдіною Т.В. та зареєстрованим в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 07.09.2006 року за №2723. На теперішній час в неї виникла необхідність виділити в натурі її частку нежилого приміщення. ОСОБА_2 було направлено їй повідомлення про намір продати частку вказаного приміщення, у зв`язку з цим в неї існують підстави вважати, що Ѕ частка даного нежитлового приміщення навіть за відсутності її згоди, може бути відчужена на користь третіх осіб, тому у разі невжиття заходів забезпечення позову відчуження цієї частки може істотно ускладнити чи взагалі унеможливити виконання подальше рішення суду (а.с.33-35).

Предметом розгляду в даній цивільній справі є виділення позивачу, як власнику в натурі належну їй 1/2 частину від загального майна приватної спільної часткової власності.
З матеріалів справи вбачається, що між сторонами дійсно існує спір, оскільки відповідачем направлено позивачу повідомлення про намір продати частку вказаного приміщення (а.с.39).

Відповідно до ст. 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Враховуючи конкретні обставини справи, наявність спору між сторонами з приводу майна, яке є предметом спору по даній справі, та те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, враховуючи розумність, співмірність, обґрунтованість вимог заявника, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, колегія суддів вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню в частині заборони будь - яким особам у будь – який спосіб відчужувати спірне майно, оскільки у разі відчуження спірного майна, у випадку задоволення позову позивача, виконання рішення суду може бути утруднено, або взагалі буде неможливим. 

Такий вид забезпечення буде співмірним із заявленими позовними вимогами та достатнім для забезпечення виконання майбутнього рішення суду, в той час як накладення арешту на спірне майно не є співмірним із заявленими позовними вимогами, та не є належним чином обґрунтованим у заяві.

Крім того, арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби – обмеженні права користування майном або його вилученні в боржника та передачі на зберігання іншим особам, що може суттєво порушувати права власника майна.

Із оскаржуваної ухвали вбачається, що вона має належне обґрунтування відмови в частині задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту та постановлена відповідно в цій частині до норм процесуального права, а тому не підлягає скасуванню в зазначеній частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, , 
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково. 

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2021 року — скасувати в часті відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом заборони відчуження.

Заборонити ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) відчужувати, у тому числі продавати, дарувати, звертати стягнення, передавати в заставу, управління, іншим способом відчужувати нежитлове приміщення №1 в житловому будинку А-4, загальною площею 145,2 м2, літ. а3 -1- сходи, літ. а4-1-сходи, яке знаходиться в АДРЕСА_2 . 

В іншій частині ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2021 року – залишити без змін. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді: