Справа № 4910/10/19-к
Провадження 1-кп/4910/1/19

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А

23 листопада 2021 року                                                                        м. Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:
головуючого                                 ОСОБА_1 , 
суддів:                                         ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
секретар судового засідання          ОСОБА_4 
за участю:
прокурора                                  ОСОБА_5 ,
захисників:                                  ОСОБА_6 , ОСОБА_7 
обвинуваченого                          ОСОБА_8 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №32014080000000003 від 9 січня 2014 року за обвинуваченням 
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Нікополь, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, 

В С Т А Н О В И В:

1.Історія провадження
5 вересня 2019 року до Вищого антикорупційного суду надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 6 вересня 2019 року у вказаному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 18 вересня 2019 року призначено судовий розгляд.
19 листопада 2021 року захисником обвинуваченого ОСОБА_8 – адвокатом ОСОБА_6 , заявлено клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. 
В обґрунтування заяви, захисник зазначив, що днем вчинення злочину в цьому кримінальному провадженні в розумінні ст. 49 КК України є день укладання Агентської угоди № 1/2011 від 11 жовтня 2011 року з компанією «REMAX LTD». З 11 жовтня 2011 року по час звернення до суду з цим клопотанням (19 листопада 2021 року) пройшло більше ніж 10 років, а отже за твердженням захисника незважаючи на невизнання ОСОБА_8 своєї вини наявні підстави звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності. 

2. Позиції учасників кримінального провадження
Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 підтримали клопотання захисника ОСОБА_6 та просили його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання сторони захисту та просила в його задоволенні відмовити, зазначивши, що відповідно до обвинувального акта обвинуваченому ОСОБА_8 інкримінується не тільки підписання Агентської угоди від 11 жовтня 2011 року № 1/2011 з компанією «REMAX LTD», а і підписання актів приймання № 1 від 12 грудня 2012 року, № 2 від 12 грудня 2012 року, № 3 від 12 грудня 2012 року, № 4 від 03 квітня 2013 року, № 5 від 03 квітня 2013 року, № 6 від 03 квітня 2013 року, № 7 від 03 квітня 2013 року до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11 жовтня 2011 року, а отже строк притягнення до кримінальної відповідальності потрібно рахувати з 03 квітня 2013 року, який на даний час не сплинув. 
Також учасники кримінального провадження не заперечували щодо розгляду клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності та за відсутністю представника ПАТ «Інститут Титану», оскільки останнім надано клопотання про розгляд справи без його участі. 

3. Оцінка та мотиви суду
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. 
Згідно обвинувального акта ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що в період з квітня 2012 року по 05 червня 2013 року, у невстановлену досудовим розслідуванням місці, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА 1 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, за пособництва та в інтересах ОСОБА 1, а також в інтересах інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, використав своє службове становище всупереч інтересам Підприємства шляхом укладення від імені Підприємства агентської угоди від 11 жовтня 2011 року № 1/2011, додатку № 1 до агентської угоди від 11 жовтня 2011 року № 1/2011 для контракту № 2012-1-ИТ від 19 січня 2012 року та підписання актів приймання до додатку № 1 до агентської угоди від 11 жовтня 2011 року № 1/2011 для контракту № 2012-1-ИТ від 19 січня 2012 року та забезпечення у подальшому перерахування грошових коштів Підприємства на рахунки компанії «REMAX LTD» в якості винагороди за послуги та роботи, які не надавались та не виконувались, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді майнової шкоди Підприємству в розмірі 1 258 500 доларів США, що по курсу Національного Банку України в гривневому еквіваленті становить 10 059 190,50 грн.
Дії ОСОБА_8 за обвинувальним актом наразі кваліфіковано за ч. 2 ст. 364 КК України, а саме як зловживання службовим становищем, тобто умисне, в інтересах третіх осіб використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки (в редакції Закону № 3207-VI від 07 квітня 2011 року). 
Санкція ч. 2 ст. 364 КК України (в редакції Закону № 3207-VI від 07 квітня 2011 року) визначає, що зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України (в редакції Закону № 4025-VI від 15 листопада 2011 року) злочин передбачений ч. 2 ст. 364 КК України, є тяжким злочином, за вчинення якого передбачене позбавленням волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст. 49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.
Строк давності – це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.
Матеріально-правовими підставим звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України та ст.106 КК України строків давності; відсутність обставин, що переривають їх перебіг (ч. 2-4 ст. 49 КК України).
Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.
За загальним правилом, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 2 ст. 4 КК України).
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», при вирішенні питання про звільнення особи  від  кримінальної відповідальності  суд  (суддя)  під  час  попереднього,  судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися, що діяння,  яке поставлено особі за провину,  дійсно мало  місце,  що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні,  а також що   умови   та   підстави   її   звільнення   від    кримінальної відповідальності  передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК України порядку відповідне судове рішення.
Передбачений ст. 364 КК України злочин є закінченим з моменту завдання істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб (ч. 1) або спричинення тяжких наслідків (ч. 2) отже, склад злочину є матеріальним. 
Виходячи з фактичних обставин кримінального провадження, так як вони викладені в обвинувальному акті від 04 вересня 2019 року, ОСОБА_8 інкримінується не тільки підписання Агентської угоди від 11 жовтня 2011 року № 1/2011 з компанією «REMAX LTD», а і підписання актів приймання № 1 від 12 грудня 2012 року, № 2 від 12 грудня 2012 року, № 3 від 12 грудня 2012 року, № 4 від 03 квітня 2013 року, № 5 від 03 квітня 2013 року, № 6 від 03 квітня 2013 року, № 7 від 03 квітня 2013 року до Додатку № 1 агентської угоди № 1/2011 від 11 жовтня 2011 року, а також фактичне перерахування коштів за версією сторони обвинувачення ДП «ДНДП «Інститут Титану» на користь компанії «REMAX LTD» за Агентською угодою № 1/2011 від 11 жовтня 2011 року, яке здійснювалось у період з 22 лютого 2013 року (платіжне доручення № 167 ) по 03 червня 2013 року (платіжне доручення № 238).
З урахуванням вище наведеного, станом на 23 листопада 2021 року передбачений п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України десятирічний строк притягнення до кримінальної відповідальності не сплинув, а отже підстав, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність для закриття кримінального провадження, немає, а тому у задоволенні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 284, 372, 376 КПК України, суд 

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності – відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і окремому оскарженню не підлягає. 
Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя:                                                  ОСОБА_1 

Судді:                                                                  ОСОБА_3 

                                                                                        ОСОБА_2