П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  560/3151/21 
Головуючий у І інстанції:  Петричкович А.І. 
Суддя-доповідач:  Сушко О.О. 
06 жовтня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сушка О.О. 
суддів:  Мацького Є.М.  Залімського І. Г.  

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
В березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій за 2019-2020 роки відповідно до статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №367-Х1У від 25.12.1998, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком та зобов`язати Відповідача здійснити перерахунок та виплату щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2019-2020 роки у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням вже виплачених сум такої допомоги.
Ухвалою суду від 13 травня 2021 року позовну заяву повернуто позивачеві.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивачем зазначено, що суд першої інстанції дійшов помилково висновку, оскільки в ухвалах від 29 березня 2021 року та 12 квітня 2021 року було запропоновано позивачу надати до суду письмову заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, лише в частині правомірності розміру виплаченої допомоги до п`ятого травня у 2019 році.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши апеляційну скаргу в межах її доводів та вимог відповідно до ст. 308 КАС України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу передати на розгляд до суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що 18.03.2021 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту соціального захисту населення Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області, в якому просив визнати протиправними дії відповідача, щодо відмови в перерахунку та здійсненні виплати разової грошової допомоги як учаснику бойових дій до 5 травня за 2019-2020 роки.
Ухвалою суду від 29.03.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зокрема, запропоновано позивачу надати до суду письмову заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду (в частині правомірності розміру виплаченої допомоги до п`ятого травня у 2019 році), вказавши підстави для поновлення такого строку, якщо вони є, та надати суду докази поважності причин його пропуску з урахуванням вимог ст. 123 і ст. 161 КАС України.
На виконання вимог ухвали 01.04.2021 року позивач звернувся із заявою про поновлення строку на звернення до суду, яку мотивовано тим, що про порушення своїх прав позивач дізнався з рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 у справі №1-247/2018 (3393/18). Звернувшись до відповідача з проханням здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги отримав відмову у задоволені його заяви.
Згідно з ухвалою суду від 12.04.2021 визнано неповажними підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказані позивачем у заяві від 01.04.2021. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 5 днів з дня вручення йому цієї ухвали.
Оскільки позивачем не було виконано вимоги ухвали від 12.04.2021 року у встановлений строк, суд ухвалою від 13.05.2021 повернув позовну заяву.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з п. 2 ч. 1ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
За приписами ч. 1ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Частиною 1 ст. 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Таким чином, для звернення до адміністративного суду з позовом встановлено шестимісячний строк і цей строк обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.
Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.
Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Колегія суддів зазначає, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.
Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.
Враховуючи викладені положення правових норм та обставин справи колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо відсутності підстав для поновлення строку на звернення до суду в частині позовних вимог за 2019 рік, оскільки належними доказами позивач не підтвердив існування обставин, які унеможливили з об`єктивних причин своєчасно звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.
Посилання скаржника на те, що про порушені права він дізнався після отримання листів відповідача від 30.12.2020 року № 01-18/657, яким йому відмовлено в проведенні перерахунку одноразової грошової допомоги до 5 травня, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки разова грошова допомога є щорічною виплатою і позивач, отримуючи дані виплати, повинен був дізнатися про порушене право та звернутися до суду в межах строків, встановлених КАС України.
Водночас, щодо позовних вимог про стягнення разової грошової допомоги за 2020 рік колегія суддів зазначає.
Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них, визначає Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Згідно із ч. 4 ст. 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.
Аналіз вказаних норм законодавства вказує, що перебіг строку звернення особи до суду з позовною вимогою про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування щорічної разової допомоги в необхідному розмірі на підставі Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" необхідно обраховувати з 30 вересня відповідного поточного року.
Як вбачається з матеріалів справи, з позовними вимогами про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати щорічної разової допомоги за 2020 рік позивач звернувся до суду 18.03.2021, тобто, з дотриманням шестимісячного строку звернення до суду, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України.
Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції помилково зробив висновок порушення позивачем строку звернення до суду в частині спірних правовідносин щодо ненарахування та невиплати позивачу щорічної разової допомоги до 05 травня за 2020 рік та наявність підстав для повернення позову в цій частині позивачу.
Відповідно до ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу щорічної разової допомоги до 05 травня за 2020 рік порушені норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що відповідно до ст. 320 КАС України є підставою для скасування ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.05.2021 в цій частині з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи стосовно даних позовних вимог.
В іншій частині ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.05.2021 залишити без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року  скасувати у частині залишення без розгляду позовної вимоги про не нарахування та не виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком та зобов`язання здійснити такі перерахунок й виплат.
В цій частині справу направити до Хмельницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду справи, а у іншій частині - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків визначених у ст.328 КАС України.

Головуючий	 	 	Сушко О.О.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Мацький Є.М.    Залімський І. Г.