ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року	Львів	Справа № 260/4026/20 пров. № А/857/20202/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :
головуючого судді                                       Большакової О.О.,
суддів                                                            Затолочного В.С., Качмара В.Я.
з участю секретаря судового засідання     Хомича О.Р

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління Служби безпеки України в Закарпатській області про зобов`язання вчинити певні дії за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на окрему ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року (суддя першої інстанції Іванчулинець Д.В., м. Ужгород, )

В С Т А Н О В И В :

30 вересня 2021 року представник ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із заявою в порядку ст.383 КАС України про:
визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо невиконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 травня 2021 року у справі за № 260/4026/20, що полягає у нездійсненні перерахунку та проведення виплати пенсії в розмірі 80 відсотків від суми грошового забезпечення без обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 згідно довідки про розмір грошового забезпечення № 271 від 13 жовтня 2020 року для перерахунку пенсії з 01 квітня 2019 року по 21 липня 2021 року;
постановлення окремої ухвали в порядку, передбаченому статтею 249 КАС України, для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що призвели до неповного виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 травня 2021 року у справі за № 260/4026/20, а саме: у нездійсненні перерахунку та проведення виплати пенсії у розмірі 80 відсотків від суми грошового забезпечення без обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 згідно довідки про розмір грошового забезпечення № 271 від 13 жовтня 2020 року для перерахунку пенсії з 01 квітня 2019 року по 21 липня 2021 року;
зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області усунути причини та умови, що призвели до неповного виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 травня 2021 року у справі за № 260/4026/20, а саме: у нездійсненні перерахунку та проведення виплати пенсії в розмірі 80 відсотків від суми грошового забезпечення без обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 згідно довідки про розмір грошового забезпечення № 271 від 13 жовтня 2020 року для перерахунку пенсії з 01 квітня 2019 року по 21 липня 2021 року.
11 жовтня 2021 року представником позивача подано заяву про уточнення заявлених вимог, відповідно до якої останній просив викласти заявлені вимоги в такій остаточній редакції:
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо невиконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.05.2021 року у справі № 260/4026/20, що полягає в нездійсненні перерахунку та проведення виплати пенсії в розмірі 80 відсотків від суми грошового забезпечення без обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 згідно довідки про розмір грошового забезпечення № 271 від 13.10.2020 року за період з 01.04.2019 року по 31.07.2021 року та проведенні виплати пенсії за період з 01.08.2021 року по дату подання заяви;
постановити окрему ухвалу суду в порядку, передбаченому ст. 249 КАС України, для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що призвели до невиконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.05.2021 року у справі № 260/4026/20, а саме у нездійсненні перерахунку та проведення виплати пенсії в розмірі 80 відсотків від суми грошового забезпечення без обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 згідно довідки про розмір грошового забезпечення № 271 від 13.10,2020 року за період з 01.04.2019 по 31.07.2021 та проведенні виплати пенсії за період з 01.08.2021 по дату подання заяви;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області усунути причини та умови, що призвели до неповного виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.05.2021 року у справі № 260/4026/20, а саме у нездійсненні перерахунку та проведення виплати пенсії в розмірі 80 відсотків від суми грошового забезпечення без обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 згідно довідки про розмір грошового забезпечення № 271 від 13.10.2020 року за період з 01.04.2019 року по 31.07.2021 року та проведенні виплати пенсії за період з 01.08.2021 року по дату подання заяви.
Окремою ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року заяву задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо невиконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 травня 2021 року у справі за № 260/4026/20, що полягає в нездійсненні перерахунку та проведення виплати пенсії в розмірі 80 відсотків від суми грошового забезпечення без обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 згідно довідки про розмір грошового забезпечення № 271 від 13.10.2020 року за період з 01.04.2019 року по 31.07.2021 року та проведенні виплати пенсії за період з 01 серпня 2021 року по 30 вересня 2021 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області усунути причини та умови, що призвели до неповного виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.05.2021 року у справі № 260/4026/20, а саме у нездійсненні перерахунку та проведення виплати пенсії в розмірі 80 відсотків від суми грошового забезпечення без обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 згідно довідки про розмір грошового забезпечення № 271 від 13.10.2020 року за період з 01.04.2019 року по 31.07.2021 року та проведенні виплати пенсії за період з 01.08.2021 року по 30 вересня 2021 року. Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Закарпатській області строк для надання відповіді про виконання вказівок цієї ухвали – 30 календарних днів від дня її отримання.
Не погодившись із окремою ухвалою, вважаючи таку постановлену з порушенням норм матеріального та процесуального права, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області оскаржило її в апеляційному порядку. Просить скасувати окрему ухвалу та прийняти рішення, яким відмовити у задоволенні заяви. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, зазначає, що різниця пенсії за минулий період з 01.04.2019 по 31.07.2021 становить 66615,92 грн. Оскільки відповідно до ст.8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплата пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України, вищевказана сума буде виплачена позивачу після виділення коштів з  Державного бюджету України 
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні. 
Учасники справи у судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи. 
Так, представник позивача був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду шляхом надіслання судової повістки на вказану ним електронну адресу, судова повістка одержана представником позивача 07.12.2021, що підтверджено звітом про доставку електронного листа.
Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду шляхом надіслання судової повістки на вказану ним адресу, яка отримана 06.12.2021, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Третя особа була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду шляхом надіслання судової повістки на вказану нею адресу, яка отримана 13.12.2021, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів. 
Встановлено, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 травня 2021 року адміністративний позов задоволено частково, а саме: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в закарпатській області щодо повернення ОСОБА_1 довідки № 271 від 13.10.2020 року про грошове забезпечення ОСОБА_1 станом для перерахунку пенсії на 05.03.2019 року; визнано бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області протиправною щодо не перерахунку з 01.04.2019 пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки № 271 від 13.10.2020 року, виданої Управлінням Служби безпеки України в Закарпатській області про грошове забезпечення станом на 05.03.2019 року із врахуванням розміру посадового окладу (7 750,00 гривень), окладу за військовим званням «полковник» (1 480,00 гривень), надбавки за вислугу років 45 % (4 153,50 грн.), надбавки за службу в умовах режимних обмежень 15 % (1 162,50 грн.), надбавка за особливості проходження служби 32 % (4 282,72 гривень), доплата за оперативно-розшукову діяльність 10 % (775,00 гривень), премії 10 % (775,00 гривень); зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та проводити виплату пенсії в розмірі 80 відсотків від суми грошового забезпечення без обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 згідно довідки про розмір грошового забезпечення № 271 від 13.10.2020 року для перерахунку пенсії з 01.04.2019 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України № 2011-ХІІ від 20.12.1991 року «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»   із врахуванням наступних складових: посадовий оклад (7 750,00 грн.), окладу за військовим званням «полковник» (1 480,00 грн.), надбавки за вислугу років 45 % (4 153,50 грн.), надбавки за службу в умовах режимних обмежень 15 % (1 162,50 грн.), надбавки за особливості проходження служби 32 % (4 282,72 грн.), доплата за оперативно-розшукову діяльність 10 % (775,00 грн.), премії 10 % (775,00 грн.), а всього загальна сума грошового забезпечення 20 378,72 грн., а також здійснити виплату перерахованої пенсії із врахуванням раніше виплачених суму.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2021 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області залишено без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 травня 2021 року у справі № 260/4026/20 - без змін (а.с.146-156).
У відповідності до вимог частини другої статті 255 КАС України, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 травня 2021 року набрало законної сили з 06 липня 2021 року, тобто з моменту прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Із матеріалів справи видно, що 11 серпня 2021 року видано виконавчий лист у даній справі та 19 серпня 2021 року представник позивача отримав його, що підтверджено підписом останнього на відповідній заяві (а.с.160).
25 серпня 2021 року вищезазначений виконавчий лист був пред`явлений до виконання у Відділ примусового виконання рішень УЗПВР у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), що підтверджено копією заяви (а.с.169).
Відділом примусового виконання рішень УЗПВР у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) було відкрито виконавче провадження, що підтверджено копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 26 серпня 2021 року ВП № 66618740 (а.с.170, 171).
Також судом першої інстанції безспірно встановлено, що 29 вересня 2021 року позивач дізнався про те, що посадовими особами Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області вчинені дії щодо відмови частково виконати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 травня 2021 року у справі за № 260/4026/20, що підтверджено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 07 вересня 2021 року за вих. № 0700-0404-5/33632 «На виконання постанови про відкриття виконавчого провадження» надісланого на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), який останній отримав 20 вересня 2021 року за вх. № 2823, що підтверджується відтиском штемпелю виконавчої служби (а.с.172, 173).
У вказаному листі відповідач зазначив, що різниця пенсії (з урахуванням виплачених сум) за минулий період з 01.04.2019 по 31.07.2021 становить 66615,92 грн. та не може бути виплачена відповідачем у зв`язку із відсутністю коштів у бюджеті.
Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану окрему ухвалу, виходив з того, що строк пред`явлення виконавчого листа у даній справі спливає 09 жовтня 2024 року, тобто на момент подання представником позивача заяви в порядку статті 383 КАС України - не сплив, вищезазначена заява подана в межах строку, встановленого статтею 383 КАС України. Рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Відмова пенсійного органу у проведенні позивачу виплати пенсії в перерахованому розмірі порушує гарантоване ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право мирно володіти своїм майном. Відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат. Отже, невиконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 травня 2021 року у справі за № 260/4026/20 щодо перерахунку та проведення виплати пенсії в розмірі 80 відсотків від суми грошового забезпечення без обмеження максимального розміру пенсії позивач згідно довідки про розмір грошового забезпечення № 271 від 13 жовтня 2020 року для перерахунку пенсії з 01.04.2019 року по 31.07.2021 року свідчить про протиправну бездіяльність відповідача.
Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Статтею 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.
Згідно статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до частин 2 та 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Отже, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки протилежне суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.
Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
У пункті 40 рішення Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» Суд зазначив, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».
У справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» Європейський суд з прав людини наголошує, що право на звернення до суду також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.
Крім того, відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено пунктом 1 статті 1 Першого протоколу. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вимог Конвенції (рішення у справі «Ромашов проти України»).
Таким чином, однозначною є позиція Європейського суду про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України. Обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.
Статтею 383 КАС України визначено порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень – відповідачем на виконання рішення суду та встановлено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Частиною 4 ст. 383 КАС України встановлено, що заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
Згідно з частиною 5 вказаної статті у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви. У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.
Частиною 6 ст. 383 КАС України визначено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Отже, вказаною нормою визначено особливий порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень – відповідачем на виконання рішення суду, який здійснюється судом в процесі контролю за виконанням судових рішень.
При цьому правовий інститут контролю за виконанням рішення суду підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача. Застосування судом до суб`єкта владних повноважень заходів процесуального впливу можливе виключно у випадку встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.
Встановлено, що на виконання рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 травня 2021 року, яке набрало законної сили,  відповідач зобов`язаний був здійснити перерахунок та проводити виплату пенсії в розмірі 80 відсотків від суми грошового забезпечення без обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 згідно довідки про розмір грошового забезпечення № 271 від 13.10.2020 року для перерахунку пенсії з 01.04.2019 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України № 2011-ХІІ від 20.12.1991 року «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»   із врахуванням наступних складових: посадовий оклад (7 750,00 грн.), окладу за військовим званням «полковник» (1 480,00 грн.), надбавки за вислугу років 45 % (4 153,50 грн.), надбавки за службу в умовах режимних обмежень 15 % (1 162,50 грн.), надбавки за особливості проходження служби 32 % (4 282,72 грн.), доплата за оперативно-розшукову діяльність 10 % (775,00 грн.), премії 10 % (775,00 грн.), а всього загальна сума грошового забезпечення 20 378,72 грн., а також здійснити виплату перерахованої пенсії із врахуванням раніше виплачених сум.
Однак, як правильно встановлено судом першої інстанції та не заперечено сторонами, посадовими особами Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області вчинені дії щодо відмови частково виконати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 травня 2021 року у справі за № 260/4026/20
Вказані обставини підтверджено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 07 вересня 2021 року за вих. № 0700-0404-5/33632 «На виконання постанови про відкриття виконавчого провадження» надісланого на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), який останній отримав 20 вересня 2021 року за вх. № 2823, що підтверджується відтиском штемпелю виконавчої служби (а.с.172, 173).
У вказаному листі відповідач зазначив, що різниця пенсії (з урахуванням виплачених сум) за минулий період з 01.04.2019 по 31.07.2021 становить 66615,92 грн. та не може бути виплачена відповідачем у зв`язку із відсутністю коштів у бюджеті.
Однак відмова пенсійного органу у проведенні позивачу виплати пенсії в перерахованому розмірі порушує гарантоване ст.1 Першого протоколу   Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод   право мирно володіти своїм майном.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» від 08 листопада 2005 року зроблено висновок, що органи державної влади не можуть посилатися па відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.
Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат.
З такою позицією також погодилися Верховний Суд у рішенні від 06.08.2019 року та Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.03.2020 року, ухвалених в зразковій справі № 160/3586/19.
На час розгляду судом першої інстанції заяви позивача, поданої в порядку ст.383 КАС України, боржник (відповідач по справі) не надав доказів фактичного виконання рішення суду. 
При цьому відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження своїх доводів щодо   відсутності відповідних коштів для виконання судового рішення.
Колегія суддів зауважує, що відповідачем не надано і суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів на вчинення ним активних дій, які направлені на фактичне виконання рішення суду щодо виплати заборгованості ОСОБА_1 на виконання рішення суду.
Отже, фактично має місце «бездіяльність» відповідача в частині не виплати позивачу донарахованої суми пенсії на виконання   вищевказаного рішення суду.
За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області усунути причини та умови, що призвели до неповного виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.05.2021 року у справі № 260/4026/20, а саме у нездійсненні перерахунку та проведення виплати пенсії в розмірі 80 відсотків від суми грошового забезпечення без обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 згідно довідки про розмір грошового забезпечення № 271 від 13.10.2020 року за період з 01.04.2019 по 31.07.2021 та проведенні виплати пенсії за період з 01.08.2021 року по 30 вересня 2021 року, а також встановив строк для надання відповіді про виконання вказівок цієї ухвали – 30 календарних днів від дня її отримання.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції щодо задоволення заяви позивача, поданої у порядку статті 383 КАС України, та не містять переконливих доводів належного і в повному обсязі виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 травня 2021 року у даній справі.
Враховуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставин справи, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржена окрема ухвала суду винесена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи ), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Керуючись ст. 243, 308, 310, 312, 315, 316, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області залишити без задоволення, а окрему ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року – без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий суддя	 	О. О. Большакова 	
судді	 	В. С. Затолочний 	
 	 	В. Я. Качмар  	
Повне судове рішення складено 17.12.2021.