Номер провадження: 33/813/1317/21
Номер справи місцевого суду: 509/4564/21 
Головуючий у першій інстанції Кочко В.К. 
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2021 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
Судді - Комлевої О.С.,
з участю:
секретаря судового засідання Воронової Є.Р.,
потерпілої – ОСОБА_1 ,
представника потерпілої – адвоката Масловського Миколи Олександровича,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 вересня 2021 року, а також апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 вересня 2021 року,-

в с т а н о в и в:
Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції.
Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 вересня 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. Стягнуто судовий збір у розмірі 454 грн. 

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів стосовно строку на апеляційне оскарження 
На вищевказану постанову суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності -  ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.
Також, в апеляційній скарзі апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що постанову суду отримав лише 20 вересня 2021 року.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 25 серпня 2021 року о 21:30  ОСОБА_2 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 висловлювався нецензурною лайкою відносно своєї дружини, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме домашнє насильство.
В обґрунтування апеляційної скарги  ОСОБА_2 зазначив, що суд першої інстанції проігнорував пояснення ОСОБА_2 надані ним у суді, а саме те, що ОСОБА_1 останнім часом своєю поведінкою провокує домашні сварки, веде себе дуже агресивно і по відношенню до чоловіка і до дітей. 25 серпня 2021 року сварку почала дружина, вона кричала образливими словами на сина і ОСОБА_2 вступився за сина, проте ОСОБА_1 не заспокоїлася, а навпаки кинулася до ОСОБА_1 і подряпала йому обличчя.
Також, апелянт зазначив, що обов`язковим елементом об`єктивної сторони правопорушення передбаченого ст. 173-2 КУпАП є умисна дія, однак ОСОБА_2 не мав умислу завдавати страждань своїй дружині ОСОБА_1 . 

Висновки за результатами розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження
Дослідивши клопотання та матеріали справи, вислухавши пояснення потерпілої та її представника – адвоката Масловського М.О. про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд, дійшов висновку про задоволення клопотання за таких підстав.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо особа не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову було ухвалено судом першої інстанції 02 вересня 2021 року, постанову суду апелянт отримав 20 вересня 2021 року та звернувся до суду з апеляційною скаргою 24 вересня 2021 року
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що отримавши постанову 20 вересня 2021 року та звертаючись з апеляційною скаргою 24 вересня 2021 року, стороною фактично було дотримано з моменту отримання постанови десятиденний строк на оскарження, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та забезпечити ОСОБА_2 право на доступ до правосуддя. 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.
Так, у відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушенняє охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Так, диспозицією ч. 1ст. 173-2 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність завчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдано шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року №2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Апеляційний суд вважає, що під час судового розгляду даної справи суд першої інстанції дотримався вказаних норм права та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення ґрунтується сукупністю доказів, які були дослідженні в судовому засіданні суду першої інстанції та судовому засіданні апеляційного суду, а саме: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №574151 від 01 вересня 2021 року, відповідно до якого 25 серпня 2021 року о 21:30 год., ОСОБА_2 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо своєї дружини ОСОБА_1 , виражався грубою нецензурною лайкою, чим скоїв адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП;
- повідомленням №77515339 від 26 серпня 2021 року ОСОБА_1 про подію - конфлікт на номер 102;
- заявою від 26 серпня 2021 року ОСОБА_1 начальнику відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області про подію 25 серпня 2021 року; 
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 26 серпня 2021 року;
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 30 серпня 2021 року.
Зазначені докази, які були повторно досліджені в ході апеляційного розгляду, узгоджуються між собою, є належними, допустимими та повністю підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
Щодо доводів апеляційної скарги, ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 своєю поведінкою провокує домашні сварки, веде себе дуже агресивно та 25 серпня 2021 року сварку почала саме вона слід зазначити, що зокрема з пояснень, наданих особисто у суді апеляційній інстанцій ОСОБА_1 (дружини ОСОБА_2 ) вбачається, що 25 серпня 2021 року сварку почав саме ОСОБА_2 і взагалі конфлікти відбувалися систематично.
Крім того, 02 вересня 2021 року ОСОБА_1 також було притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 
Отже, вище вказані обставини свідчать про ознаки існування факту завдання психологічного насилля дружині, свідками чого стали діти, а відтак, про безпідставність доводів ОСОБА_2 з приводу відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Апеляційний суд вважає, що викладені у постанові висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, та правильності кваліфікації його дій за ч.1ст.173-2 КУпАП, є обґрунтованими.
Інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а будь яких доказів щодо відсутності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 173-2 КУпАП, апеляційним судом не встановлено.
Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 стосовно відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 173-2 КУпАП, на думку апеляційного суду є безпідставними.
При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст.279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог ст.ст.30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.
Отже, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -
постановив:
Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_2 – задовольнити. 
Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 вересня 2021 року. 
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 вересня 2021 року – залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку на підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду  О.С. Комлева