Справа № 149/897/21 
Провадження № 33/801/859/2021
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Павлюк О. О.
Доповідач: Войтко Ю. Б.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року                                                                               м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю. Б.,
розглянувши апеляційну скаргу адвоката Поворознюка Бориса Миколайовича, подану від імені ОСОБА_1 , на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 19 жовтня 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого водієм в ТОВ «Поділля автотранс», проживаючого по АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

встановив:
Постановою судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 19 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Вирішено питання про стягнення судового збору.
Відповідно до обставин, встановлених судовим рішенням, 13.04.2021 року о 17:35 год. по вул. Слобідській в м. Хмільник Вінницької області ОСОБА_1 керував мопедом «Aprilia», державний номерний знак відсутній, з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому порядку відмовився.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Не погодившись з постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 19 жовтня 2021 року адвокат Поворознюк Б. М., в інтересах  ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, оскільки вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати, а провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції вирішуючи справу дійшов до неправильного висновку про те, що долучений до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис є допустимим та належним доказом, отриманим поліцейським у встановленому законом порядку.
Оскільки ОСОБА_1 не було доведено до відома нормативно-правові акти, на підставі яких поліцейським застосовувався відеозапис, апелянт вважає, що такий огляд був проведений з порушенням вимог Закону України «Про Національну поліцію» та є недійсним в розумінні ст. 266 КУпАП. Крім того, зазначає, що дата та час зазначені на відеозаписі, не відповідають даті та часу, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, відтак відсутні докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
Так, згідно з пунктом 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, включення поліцейським відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відео зйомка ведеться безперервно до її завершення. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Надаючи оцінку цим невідповідностям суд першої інстанції послався на покази допитаного в судовому засіданні інспектора поліції ОСОБА_2 , який повідомив, що у поліції відсутня технічна можливість внесення змін до дати та часу вказаної нагрудної камери. Разом з тим, відповідний технічний висновок спеціаліста з даного питання відсутній. Окрім того, надаючи правову оцінку обставинам невідповідності дати та часу, що зафіксовані у протоколі та долученому до нього відеозапису, суд першої інстанції послався на те, що ОСОБА_1 в ході розгляду справи не заперечував того, що на відеозаписі відображені події, які зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення. Захист не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, оскільки підзахисний ОСОБА_1 під час розгляду справи в силу приписів ст. 63 Конституції України відмовився від дачі показань.
Поряд із тим, приймаючи до уваги як доказ відеозапис, суд першої інстанції не врахував, що на ньому не зафіксовано роз`яснення поліцейським ОСОБА_1 прав, передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Відхиляючи доводи сторони захисту суд послався на те, що ОСОБА_1 підписав протокол та пояснення, та зауважень щодо змісту цих документів не висловлював. Однак підписання документів та відсутність зауважень не свідчить про роз`яснення поліцейським прав його підзахисному у тому разі, якщо це не підтверджується засобами фіксації ходу оформлення правопорушення.
Вважає, що вищевказані порушення вимог закону під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення є істотними та тягнуть недопустимість використання цих доказів при доведенні вини його підзахисного.
В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 не з`явився, хоча в установленому законом порядку повідомлявся про розгляд апеляційної скарги, не подав клопотання про відкладення розгляду справи та не підтвердив поважність причин щодо неможливості явки в судове засідання апеляційної інстанції.
З пояснень захисника адвоката Поворознюка Б. М. встановлено, що ОСОБА_1 знає про розгляд апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції, на даний час перебуває в рейсі, однак повністю довіряє йому представництво своїх інтересів в суді та не заперечує проти розгляду апеляційної скарги за його відсутності.
Апеляційний суд, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 знає про наявність відповідного провадження за його апеляційною скаргою в суді апеляційної інстанції, повідомлявся про розгляд апеляційної скарги в установленому законом порядку, не подав клопотання про відкладення розгляду справи та не повідомив про бажання приймати участь у судовому засіданні, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за його відсутності.
В судовому засіданні захисник Поворознюк Б. М. підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просить її задовольнити.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши доводи захисника Поворознюка Б. М., апеляційний суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а постанову судді залишити без змін з наступних підстав.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Дослідивши у повному обсязі сукупність зібраних по справі доказів та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, апеляційний суд вважає, що Хмільницький міськрайонний суд прийшов до обґрунтованого висновку про наявність доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 099843 від 13.04.2021, письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.04.2021 до закладу охорони здоров`я КНП «Хмільницький ЦРЛ», яке виписане на ОСОБА_1 з посиланням на ознаки алкогольного сп`яніння, що були виявлені у останнього, а саме: запах алкоголю із ротової порожнини, тремтіння рук; даними переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 мопедом та факт відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в лікувальному закладі. Крім того, на відео зафіксовано факт складання протоколу в присутності ОСОБА_1 та оголошення останньому його змісту.
Суд визнає безпідставними посилання захисника на те, що оскільки дата та час зазначені на відеозаписі, не відповідають даті та часу, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, відтак відсутні докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ПДР України водій транспортного засобу повинен не просто погодитись на проведення огляду на стан сп`яніння, а саме пройти відповідний огляд в установленому порядку.
Таким чином, водій транспортного засобу повинен не тільки погодитись на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, а і своєю процесуальною поведінкою забезпечити можливість проведення такого огляду і не створювати перешкод щодо реальної можливості його проведення в установленому законом порядку. 
У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності, не має значення причина відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції за виключенням обставин, які встановлені ст.17 КУпАП.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного сп`янінням у встановленому законом порядку.
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння зафіксований за допомогою спеціальних технічних засобів й відповідний відеозапис доданий до протоколу, який складався працівниками поліції при застосуванні нагрудної камери, що встановлено з дослідженого відеозапису.
Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.
Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про порушення прав  ОСОБА_1  з тих підстав, що відеозаписом не зафіксовано роз`яснення поліцейським  ОСОБА_1  прав, передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.   
Відеозапис не містить фіксацію зупинення ОСОБА_1 , а лише факт його відмови від проходження огляду. Проте з відеозапису встановлено, що працівниками поліції оголошувався зміст протоколу, протокол надавався для ознайомлення, вказаний протокол про адміністративне правопорушення власноручно підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, що свідчить про його ознайомленням зі змістом висунутого обвинувачення та змістом складеного протоколу. 
Апеляційний суд зазначає, що оскільки  ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді першої інстанції в силу приписів ст. 63 Конституції України відмовився від дачі пояснень, в суд апеляційної інстанції не з`явився, хоча суд надав йому можливість реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, не можливо встановити які саме права ОСОБА_1 були порушені при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п. 2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Пункт 1.3 ПДР України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
При цьому, згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності, особа, яка керує транспортним засобом може відмовитись від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції тільки за наявністю обставин, які передбачені ст. 17 КУпАП.
Так, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що вищевказані відеозаписи було зроблено з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
З відеозапису, який був досліджений апеляційним судом під час розгляду справи, вбачається, що водій ОСОБА_1 відмовився від пропозиції працівників поліції від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Працівник поліції роз`яснив йому про правові наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння - притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Зафіксовані відеозаписом обставини, які були здійснені поліцейським за допомогою нагрудного відео реєстратора, безумовно стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Таким чином, сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції не знайшов підтвердження доводів апелянта щодо порушення його процесуальних прав при розгляді справи судом першої інстанції, а порушення вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості апелянта у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, відсутні.
За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, а відтак постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 19 жовтня 2021 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд-

постановив:
Апеляційну скаргу адвоката Поворознюка Бориса Миколайовича, подану від імені ОСОБА_1 , залишити без задоволення. 
Постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 19 жовтня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

       Суддя апеляційного суду                                          Ю. Б. Войтко