ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року		Справа № 500/2620/21 пров. № А/857/17054/21	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідач – Качмара В.Я.,
суддів – Большакової О.О., Мікули О.І.
при секретарі судового засідання  - Рибачука А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського обласного центру медико-соціальної експертизи, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, про визнання протиправним та скасування рішення від 10.11.2020 №281 та зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 3 серпня 2021 року (суддя Осташ А.В., м.Тернопіль, повний текст складено 4 серпня 2021 року), -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду позовом до Тернопільського обласного центру медико-соціальної експертизи (далі – Центр) в якому просила: 
визнати протиправним рішення відповідача, оформлене листом від 10.11.2020 №281 щодо відмови ОСОБА_1 у зміні причин інвалідності померлого чоловіка ОСОБА_2 з загального захворювання, пов`язане з виконанням обов`язку військової служби по ліквідації  наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; 
зобов`язати Центр – Обласну медико-соціальну комісію №1 (далі – Обласна МСЕК) прийняти рішення щодо зміни причини інвалідності ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 з «загальне захворювання» на «захворювання, пов`язане з виконанням обов`язку військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та визначити відсотковий ступінь втрати здоров`я. 
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 3 серпня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржила позивач, яка із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що відмова відповідача у зміні причин інвалідності її померлого чоловіка з загального захворювання на захворювання, пов`язане з виконанням обов`язку військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, є протиправною, оскільки зміна причин інвалідності можлива не лише при безпосередньому обстежені осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, але і на основі наявних медичних документів хворого та із застосуванням Переліку хвороб, при яких може бути встановлено причинний зв`язок з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників у дорослого населення, яке постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, та Переліку хвороб і патологічних станів, ризик виникнення яких підвищується в результаті впливу на організм дитини іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України (далі – МОЗ) 17.05.1997  №15 (у редакції наказу МОЗ 14.06.2012  №441) (зареєстровано в Міністерстві юстиції України (далі - МЮУ) 30.08.2012 за № 1459/21771), що відповідно можливо провести і після смерті особи.
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
Позивач у відповіді на відзив заперечує доводи, що у ньому викладені та підтримує вимоги наведені нею в апеляційній скарзі.
Сторони просили про розгляд справи за їх відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що законодавством передбачена можливість зміни причин інвалідності за наступних обов`язкових умов: огляд хворого, якому встановлена інвалідність та заяви постраждалого. Проте, за життя ОСОБА_3 до відповідача із відповідною заявою не звертався, а тому відсутні правові підстави для зміни причин інвалідності померлого ОСОБА_3 на підставі заяви дружини померлого від 17.06.2021. 
Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є вдовою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2 (а.с.10).
Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК від 16.04.2015 серія АВ №0347118 виданим Онкологічною міжрайонною спеціалізованою МСЕК ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 була інвалідність встановлена: на строк - довічно, огляд інваліда - вперше, група інвалідності - перша - Б, причина інвалідності - загальне захворювання (а.с.13).
Згідно із експертного висновку Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії (далі – Міжвідомча комісія) від 21.04.2015 №6 на предмет встановлення причинного зв`язку захворювань, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, встановлено, що захворювання ОСОБА_2 пов`язане з виконанням обов`язку військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.14).
Згідно із експертного висновку Міжвідомчої комісії від 15.05.2015 №7 розглянула заяву ОСОБА_1 на предмет встановлення причинного зв`язку захворювань, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, встановлено, що захворювання, що призвело до смерті, пов`язане з виконанням обов`язку військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.15).
Позивач 17.06.2020 звернулася із заявою до Центру про видачу довідки про встановлення ступеня втрати працездатності у відсотках та причинного зв`язку каліцтва, отриманням при виконанні обов`язків військової служби, пов`язаним з аварією на Чорнобильській АЕС, надавши необхідні документи.
Відповідач своїм листом від 10.11.2020 №281 повідомив позивача, що медико-експертна справа ОСОБА_2 була направлена на заочну консультацію в Центральну медико-експертну комісію МОЗ щодо можливої зміни причини інвалідності. Згідно висновку якої можливо змінити причину інвалідності було б в тому випадку, коли документи необхідні для цього надійшли на обласну МСЕК при житті її чоловіка для видачі Виписки з акту огляду МСЕК для оформлення пенсії в Пенсійному фонді України. Нажаль, цього зроблено не було, що підтверджується її заявою від 17.06.2020. Враховуючи наведене зазначила, що комісія не правомірна змінювати причину інвалідності (а.с.8).
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Нормативно-правовим актом, який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення є Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №796-ХІІ; в редакції чинній станом на час виникнення спірних відносин).
Відповідно до статті 9 Закону №796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є, зокрема, потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Порядок визначення осіб, які належать до потерпілих від Чорнобильської катастрофи врегульовано статтею 11 Закону №796-ХІІ.
Так, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать, зокрема, особи, які досягли повноліття, з числа зазначених у статті 27 цього Закону, та яким у дитячому віці встановлено причинний зв`язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, за умови проходження переогляду у спеціалізованій медико-соціальній експертній комісії відповідно до частини п`ятої статті 17 цього Закону.
Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать неповнолітні діти, зазначені у статті 27 цього Закону. Після досягнення повноліття (в разі одруження або влаштування на роботу в передбачених чинним законодавством випадках до досягнення повноліття - за їх бажанням відповідно з часу одруження або влаштування на роботу) визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи провадиться на умовах, визначених частиною першою цієї статті, а щодо потерпілих, зазначених у пункті 6 частини першої цієї статті, визначення категорії провадиться відповідно до пункту 1 частини першої статті 14 цього Закону.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону №796-XII причинний зв`язок між захворюванням, пов`язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.
Процедура проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, інвалідам з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації визначена «Положенням про медико-соціальну експертизу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (далі – КМУ) від 03.12.2009 №1317 (далі – Положення про експертизу, Постанова №1317 відповідно); в редакції чинній станом на час виникнення спірних відносин).
Пунктом 3 Положення про експертизу встановлено, що медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.
Відповідно до пункту 4 Положення про експертизу медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.
Згідно з пунктом 5 Положення про експертизу комісії у своїй роботі керуються Конституцією і законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами відповідних державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини у зазначеній сфері, та цим Положенням, іншими нормативно-правовими актами з питань медико-соціальної експертизи.
Відповідно до пункту 19 Положення про експертизу комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою.
Порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями визначені «Положенням про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності», затвердженим Постановою №1317 (далі – Положення №1317).
За змістом пункту 5 Положення №1317 встановлення інвалідності заочно не проводиться за п`ятьма найбільш поширеними нозологічними формами захворювань, визначеними у переліку, що затверджується МОЗ, а також у разі, коли вона спричинена:
нещасним випадком на виробництві (трудове каліцтво чи інше ушкодження здоров`я);
професійним захворюванням;
захворюванням, одержаним під час проходження військової служби чи служби в органах внутрішніх справ, державної безпеки, інших військових формуваннях;
захворюванням, пов`язаним з впливом радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи;
захворюванням, одержаним в період проходження військової служби і служби в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Держспецзв`язку.
Відповідно до пункту 16 Положення №1317 комісія визначає ступінь втрати здоров`я, групу і час настання інвалідності та їх причинний зв`язок з Чорнобильською катастрофою на підставі експертного висновку, визначеного в установленому порядку МОЗ лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я, міжвідомчої експертної ради чи постанови військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання з Чорнобильською катастрофою та за наявності: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції з відміткою про перереєстрацію або посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; посвідчення потерпілої дитини серії "Д" та вкладишу до нього для потерпілих дітей з інвалідністю при досягненні ними 18 років.
Згідно пункту 17 Положення №1317 особи, що належать до категорії постраждалих із числа тих, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї або постраждали за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, подають, крім посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції з відміткою про перереєстрацію або посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та посвідчення потерпілої дитини серії «Д» та вкладишу до нього для потерпілих дітей-інвалідів при досягненні ними 18 років, відповідний експертний висновок уповноваженого лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я, міжвідомчої експертної ради чи постанову військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання, що призвело до інвалідності, з іншими ядерними аваріями, ядерними випробуваннями або військовими навчаннями із застосуванням ядерної зброї, порушенням правил експлуатації обладнання з радіаційною речовиною, порушенням правил зберігання і поховання радіоактивних речовин.
Пунктом 26 Положення №1317 визначено, що причинами інвалідності можуть бути: загальне захворювання; інвалідність з дитинства; нещасний випадок на виробництві (трудове каліцтво чи інше ушкодження здоров`я); професійне захворювання; поранення, контузії, каліцтва, захворювання: одержані під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язані з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, що визнані такими згідно із законодавством, в районі воєнних дій на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю у бойових діях у мирний час; одержані під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди; одержані в районах бойових дій у період Великої Вітчизняної війни та від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння у повоєнний період, а також під час виконання робіт, пов`язаних з розмінуванням боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни незалежно від часу їх виконання; одержані у неповнолітньому віці внаслідок воєнних дій громадянських і Великої Вітчизняної воєн та в повоєнний період; пов`язані з участю у бойових діях та перебуванням на території інших держав; пов`язані з виконанням службових обов`язків, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами; одержані внаслідок політичних репресій; пов`язані з виконанням обов`язків військової служби або службових обов`язків з охорони громадського порядку, боротьби із злочинністю та ліквідацією наслідків надзвичайних ситуацій; одержані під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 р. по 21 лютого 2014 р. за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (у Революції Гідності); захворювання: отримані під час проходження військової служби чи служби в органах внутрішніх справ, державної безпеки, інших військових формуваннях; пов`язані з впливом радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; одержані в період проходження військової служби і служби в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Держспецзв`язку.
Згідно з пунктом 1.2 «Положення про систему експертизи щодо встановлення причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС», затвердженого наказом МОЗ, Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення (далі – МНС) від наслідків Чорнобильської катастрофи від 30.05.1997 №166/129 (у редакції наказу МОЗ, МНС від 10.10.2012 №789/1248) (зареєстрованим в МЮУ 20.10.1997 за №491/2295), складовими системи експертизи щодо встановлення причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС є експертні комісії: для дорослих - Центральна міжвідомча експертна комісія (далі - Центральна МЕК), Донецька регіональна міжвідомча експертна комісія (далі - Донецька РМЕК) та Львівська регіональна міжвідомча експертна комісія (далі – Львівська РМЕК).
Отже, з аналізу зазначених норм чинного законодавства України та з наявних матеріалів справи, суд доходить висновку, що ОСОБА_2 (померлий), був визнаний онкологічною міжрайонною МСЕК інвалідом І групи, підгрупа Б від загального захворювання з приводу онкологічної патології безстроково. Причина інвалідності була встановлена відповідно до поданих медичних документів на комісію.
Суд зазначає, що зміна причини інвалідності на «захворювання пов`язане з виконанням обов`язку військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» проводиться Обласною МСЕК на підставі експертного висновку Міжвідомчої комісії, та заноситься в акт огляду на МСЕК.
Витяг з акту огляду у МСЕК надається в Пенсійний фонд України після завершення огляду хворого, якому встановлена інвалідність. Витяг з акту огляду є документом суворого обліку, видача якого є підставою для виплати пенсії постраждалому.
Відповідно до пункту 10 Постанови №1317 у проведенні медико-соціальної експертизи беруть участь представники Пенсійного фонду України, засвідчуючи свою участь підписом в акті огляду МСЕК.
Комісія визначає ступінь втрати здоров`я, групу інвалідності та її причинний зв`язок із Чорнобильською катастрофою на підставі наступних документів:
- посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС;
- висновку регіональної міжвідомчої експертної ради чи постанови військово - лікарської комісії ( ВЛК );
- заяви постраждалого (пункту 16 Положення №1317)
Датою встановлення групи інвалідності та ступеня втрати працездатності у відсотках вважається день надходження на комісію направлення на МСЕК (ф. 088/о) та вище зазначених документів відповідно до пункту 8 Постанови №1317.
Як встановлено судом, медична документація для встановлення ступеня втрати ним працездатності та зміни причин інвалідності за життя ОСОБА_3 не була скерована до обласного центру МСЕК, що і не заперечувалося позивачем. Документи для визначення ступеня втрати здоров`я, групу інвалідності та її причинний зв`язок із Чорнобильською катастрофою збиралися вже після смерті ОСОБА_3 .
Згідно пункту 5 Положення №1317 встановлення групи інвалідності та відсотків втрати працездатності при захворюваннях пов`язаних з впливом радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи заочно не проводиться. Лікарі МСЕК, обов`язково у повному складі, при проведені експертизи оглядають хворих і в акті огляду, кожний спеціаліст за своїм фахом на основі об`єктивного огляду та додаткових методів обстеження оцінює функціональний стан систем та органів, ступінь вираженості порушень функцій організму.
Крім того, в розглядуваній справі зміна причин інвалідності з «загальне захворювання» на «захворювання, пов`язане з виконанням обов`язку військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» стосується померлої особи, яка не має цивільної процесуальної правосуб`єктності та встановлення такого факту не вплине на права, обов`язки та інтереси особи відносно якої такий може бути встановлений.
Отже, з врахуванням зазначено, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вищенаведеним законодавством передбачена можливість зміни причин інвалідності за наступних обов`язкових умов: огляд хворого, якому встановлена інвалідність та заяви постраждалого. Проте, за життя ОСОБА_3 до відповідача із відповідною заявою не звертався, а тому відсутні правові підстави для зміни причин інвалідності померлого ОСОБА_3 на підставі заяви дружини від 17.06.2021.
Доводи скаржника зазначені в апеляційній скарзі та обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді, оскільки, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи, враховуючи наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу, слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 3 серпня 2021 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	О. І. Мікула  	

Повне судове рішення складено 26 листопада 2021 року.