ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

19 жовтня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/9515/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Шлай А.В. (доповідач),
                               суддів:  Прокопчук Т.С., Щербака А.А.,        
            розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 р. (суддя: Єфанова О.В.) в адміністративній справі №160/9515/21 за позовом ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                   В С Т А Н О В И В:

              ОСОБА_1 14 червня 2021 р. звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати протиправним бездіяльність Державного бюро розслідувань у період з 23 грудня 2019 р. по 01 березня 2021 р. щодо не присвоєння йому  6 рангу державного службовця; зобов`язати відповідача присвоїти слідчому територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві Гнєзділову О.В. 6 ранг державного службовця з внесенням відповідного запису в трудову книжку; стягнути з відповідача на його користь невиплачену частину заробітної плати за період з 23 грудня 2019 р. по 01 березня 2021 р., з урахуванням доплати за ранг державного службовця.
             Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 р.  позовну заяву ОСОБА_1 повернуто. Постановляючи зазначену ухвалу суд першої інстанції керувався приписами пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.
             Ухвала суду першої інстанції оскаржена в апеляційному порядку позивачем. Посилаючись на порушення судом норм процесуального права, скаржник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на відсутність підстав для повернення  позовної заяви, оскільки ним не порушено строк на звернення до суду.
             У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає про незгоду з її доводами, які базуються на перекручуванні фактів та зазначенні недостовірних відомостей щодо фактичних обставин. Так, ОСОБА_1 було ініційовано судове провадження у справі №160/4542/20 із предметом позову - визнання протиправною бездіяльність директора територіального управління Державного бюро розслідувань щодо обов`язкового внесення подання про присвоєння рангу державного службовця. Незважаючи на постановлення Дніпропетровським окружним адміністративним судом 15.07.2020 рішення про часткове задоволення позову, ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції подав заяву про відмову від позову, на підставі якої Третій апеляційний адміністративний суд 26.11.2020 визнав нечинним вказане рішення суду першої інстанції та закрив провадження у справі. Зазначені обставини спростовують твердження   ОСОБА_1 про його обізнаність щодо неприсвоєння йому 6 рангу державного службовця виключно після 25 травня 2020 р.    
               Здійснюючи перевірку оскарженої ухвали суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
               Частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
       Відповідно до частини 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений 
законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
              За приписами частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
          Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 червня 2021 р. заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку із невідповідністю її вимогам статей 159, 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України в частині дотримання форми, змісту та додатків, а також на підставі статті 122 цього ж Кодексу - у зв`язку із пропуском строку звернення до адміністративного суду.
                 На виконання вимог цієї ухвали  суду  позивачем подано заяву про поновлення строку на звернення до адміністративного суду, в якій позивач зазначає, що наказом №25-0 від 24 лютого 2021 р. його звільнено з посади слідчого першого слідчого відділу (відділу  з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві. Після отримання 01 березня 2021 р. трудової книжки ним виявлена відсутність  запису про присвоєння йому рангу державного службовця у відповідний період роботи. Однак до моменту отримання ним 25 травня 2021 р. відповіді від Державного бюро розслідувань на поданий запит щодо підстав не присвоєння рангу, він не був обізнаний про порушення своїх  прав та інтересів в цій частині. 
      Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність наведених доводів позивача, оскільки про обставину неприсвоєння йому 6 рангу державного службовця і, відповідно, відсутності запису про це у трудовій книжці він дізнався 01 березня 2021 р., однак до суду у цій справі звернувся лише  14 червня 2021 р., тобто з порушенням строку звернення до суду, встановленого частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України. 
             Пунктом 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 цього Кодексу.
               Відповідно до частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
             Вищезазначені обставини свідчать про правильність застосування судом першої інстанції  приписів пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України  і повернення судом першої інстанції  заяви ОСОБА_1 . 
          Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.          
                Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325,328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                   П О С Т А Н О В И В:

               Апеляційну скаргу ОСОБА_1   -  залишити без задоволення. 
             Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 р. в адміністративній справі №160/9515/21 - залишити без змін.
              Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 19 жовтня 2021 р. і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.   

Головуючий - суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак