Справа № 352/969/19 
Провадження № 22-ц/4808/1485/21 
Головуючий у 1 інстанції Хоминець М. М. 
Суддя-доповідач Горейко

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2021 року м. Івано-Франківськ
       Івано-Франківський апеляційний суд у складі:
головуючої                        Горейко М.Д.
суддів:                        Бойчука І.В., Фединяка В.Д.
секретаря                        Капущак С.В.
з участю представника позивача,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, – орган опіки та піклування Ямницької сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою адвокатом Зайдель Іванною Романівною, на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 29 липня 2021 року, ухвалене у складі судді Хоминець М.М. у м. Івано-Франківську, 
в с т а н о в и в:
У травні 2019 року ОСОБА_1 (далі також позивач) звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 (далі також відповідачки) про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, у якому просив усунути йому перешкоди у спілкуванні з малолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом встановлення наступного графіку зустрічей: щотижня з 10 год. суботи до 19 год. неділі за місцем проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 , без обмеження місця прогулянок з можливістю поїздки до родичів, в тому числі до бабусі та дідуся; кожен день народження дітей до досягнення ними повноліття з 12 год. до 16 год.; кожні шкільні канікули не менше семи діб в зимовий період та не менше тридцяти діб в літній період для відпочинку та оздоровлення дітей на території України; постійно в період перебування матері за кордоном.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що у них з відповідачкою у фактичних шлюбних стосунках народилося двоє дітей: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після припинення спільного проживання з відповідачкою, вона всіляко чинить перешкоди у спілкуванні батька з дітьми. 05.10.2018 року органом опіки та піклування Ямницької сільської ради ОТГ прийнято рішення про визначення порядку його участі у вихованні дітей, яке відповідачкою не виконується. Вона та її батьки продовжують чинити позивачу перешкоди у спілкуванні з дітьми, що стало причиною для цілої низки звернень з його сторони до правоохоронних органів, органів опіки та піклування. Прив`язка у рішенні органу опіки та піклування від 05 жовтня 2018 року зустрічей батька з дітьми до факту домовленості між батьками, відсутність якої якраз і стала підставою для звернення до органу опіки та піклування, фактично унеможливила виконання вказаного рішення. Позивач вказував, що бажає надалі брати активну участь у вихованні своїх дітей, тому змушений звернутись до суду із позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми.
Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 29 липня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Ухвалено усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з малолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом встановлення наступного порядку участі батька ОСОБА_1 у вихованні дітей:
- кожної неділі місяця з 10 год. до 19 год. за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , без обмеження місця прогулянок з можливістю поїздки до родичів;
- у дні народження дітей з 12 год. до 16 год.;
- протягом шкільних канікул для спільного відпочинку та оздоровлення дітей на території України – три доби у зимовий період та дванадцять діб у літній період.
У решті позову відмовлено.
Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що погодився із визначеним органом опіки та піклування порядком участі позивача у вихованні дітей (кожної неділі з 10 год. до 19 год., у дні народження дітей з 12 год. до 16 год.) Крім того, суд дійшов висновку, що доцільно надати позивачу можливість більш тривалого спілкування з дітьми для спільного відпочинку та оздоровлення дітей на території України протягом шкільних канікул, а саме: три доби у зимовий період та дванадцять діб у літній період. При цьому, суд врахував, що рішенням органу опіки та піклування Ямницької сільської ради від 28 травня 2021 року надано дозвіл бабусі ОСОБА_7 – матері позивача бачитись зі своїми внуками кожної першої та третьої суботи місяця з 11 год. до 16 год. за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає позивач. З урахуванням обставин справи, беручи до уваги ставлення кожного з батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дітей, особисту прихильність дітей до матері, відсутність протягом більше двох років особистих стосунків і прямих контактів батька із синами; з огляду на відсутність обставин, які б давали підстави вважати, що спілкування батька з синами завдасть шкоди дітям, та те, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню і розвиткові малолітніх дітей сторін та сприятиме забезпеченню їх найкращих інтересів – суд дійшов висновку про часткове задоволення заявленого позову.
Не погодившись з рішенням суду, представник відповідачки – ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на незаконність та необґрунтованість рішення.
Зокрема, апелянт зазначає, що встановлений судом графік побачень батька з дітьми з урахуванням рішення органу опіки та піклування, яким матері та батькові позивача надано дозвіл бачитись зі своїми внуками кожної першої та третьої суботи місяця з 11 год. до 16 год. за їх місцем проживання, призведе до того, що з восьми вихідних днів на місяць шість вихідних днів (дві суботи і всі неділі) діти проводитимуть за межами дому з батьком та його родиною і лише дві суботи в місяць діти проведуть вдома. Вважає, що такий спосіб участі у вихованні дітей зашкодить малолітнім дітям, які потребують стабільності та визначеного місця проживання. Старший син є школярем, у вихідні дні приділяє час навчанню, спілкується з матір`ю та її сім`єю – старшим зведеним братом, дідом та бабою, відвідує друзів за місцем проживання, розважальні та пізнавальні заходи в місті Івано-Франківську, в неділю бере участь у церковних богослужіннях в храмі с. Сілець, ці заняття є для нього корисними та необхідними, а в результаті прийнятого рішення буде порушено звичний розпорядок дітей. Представник зазначає, що судом не враховано право матері проводити з дітьми вихідні дні, в тому числі неділю, а також право батьків матері на спілкування з дітьми у вихідні дні та відповідне до цього проведення вільного часу. Рішення суду порушує права дітей на спілкування з дідом та бабою зі сторони матері, зі зведеним братом у вихідні дні. Вважає, що судом порушено норми матеріального права в частині забезпечення найкращих інтересів дітей, а також зроблено висновки, які не відповідають обставинам справи. Стверджує, що у відзиві на позов відповідачка погодилась із графіком побачень, який був визначений органом опіки та піклування, однак на той час ще не існувало рішення органу опіки та піклування щодо побачень дітей з дідом та бабою, тому суд повинен був врахувати зміни у житті дітей та прийняти рішення, яке максимально відповідає їхнім інтересам. Представник вважає, що для забезпечення нормального виховання дітей корисним буде встановити час побачення батька з дітьми щосуботи з 10 год. до 19 год., частково одночасно з його батьками, а неділі залишити для навчання та проведення вільного часу з матір`ю та її родиною за місцем проживання дітей.
Із зазначених підстав просить рішення суду першої інстанції змінити в частині встановлення порядку участі батька у вихованні малолітніх дітей, а саме: встановити такий порядок: кожної суботи місяця з 10 год. до 19 год. за місцем проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 без обмеження місця прогулянок з можливістю поїздки до родичів. В іншій частині рішення апелянтом не оскаржується.
Представник позивача – ОСОБА_9 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтована та безпідставна, а рішення суду прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що відповідачка замовчує те, що вона протягом останніх двох років перебуває за кордоном, що підтверджується матеріалами справи, не проживає з дітьми, не здійснює безпосереднього щоденного догляду за ними та виховання. Внаслідок постійного чинення перешкод позивачу у спілкуванні з дітьми, вони весь час перебувають без щоденного догляду та виховання обох батьків. Зазначає, що відповідачка та діти від народження до припинення стосунків позивача та відповідачки у серпні 2018 року постійно проживали у нього вдома у смт. Єзупіль, однак після цього відповідачка забрала дітей з дому, залишила із своїми батьками, яких діти практично не знали, та поїхала за кордон, де перебуває більшість часу, не приймає участі у вихованні дітей та разом із своїми батьками вчиняють позивачу та його сім`ї, з якими діти виросли від народження, перешкоди у спілкуванні з дітьми. Стверджує, що відповідачка з метою введення в оману суд, орган опіки та піклування та поліцію, надала довідку, видану фельдшерсько-акушерським пунктом с. Тязів, про те, що вона з дітьми нібито постійно проживала в с. Сілець. Зазначену довідку визнано недійсною. Крім того, обставина постійного проживання відповідачки з дітьми у с. Сілець спростовується її ж поясненнями у справі №352/2102/14-ц про визнання відповідачки такою, що втратила право на користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з залишенням нею житла з 2010 року та не проживанням за місцем реєстрації. Враховуючи зазначені обставини, представник позивача вважає, що подання апеляційної скарги вказує виключно на наміри відповідачки максимально відтягнути настання часу, коли позивач зможе спілкуватися з дітьми та зробити таке спілкування максимально незручним як для нього, так і для дітей.
Відповідачка та її представник у засідання апеляційного суду не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів ухвалила про розгляд справи за їх відсутності.
Представник позивача – ОСОБА_9 доводи скарги заперечив, просив залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків суду фактичним обставинам справи та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Рішення суду першої інстанції оскаржується тільки в частині встановлення порядку участі батька у вихованні малолітніх дітей: кожної неділі з 10 год. до 19 год. за місцем проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 без обмеження місця прогулянок з можливістю поїздки до родичів. В іншій частині рішення апелянтом не оскаржується. Тому відповідно до положень ст. 367 ЦПК України законність ухваленого в іншій частині судового рішення колегією суддів не перевіряється.
Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони – позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних стосунках, у яких народилося двоє дітей: син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Після припинення відносин між сторонами їх малолітні діти проживають з матір`ю та її батьками по АДРЕСА_2 .
Відповідач належно виконує свій батьківський обов`язок по утриманню малолітніх дітей. З його заробітної плати водія Єзупільського пункту постійного базування ШМД КЗ «Івано-Франківський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» на підставі його заяви від 10 липня 2019 року утримуються кошти (50% зарплати) як аліменти на двох дітей (т. 1 а.с. 93-94).
Рішенням виконавчого комітету Ямницької сільської ради ОТГ Тисменицького району Івано-Франківської області від 05 жовтня 2018 року «Про визначення порядку участі ОСОБА_1 у вихованні синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 » позивачу надано право спілкуватися та брати участь у вихованні малолітніх синів кожної неділі з 10 год. до 19 год., у дні народження дітей, святкові дні та канікули за взаємною домовленістю між батьками (т. 1 а.с. 8-9).
Судом встановлено, що відповідачка не виконує вказане рішення органу опіки та піклування, вчиняючи позивачу перешкоди у спілкуванні з дітьми. Вказані обставини підтверджуються довідками уповноважених працівників Тисменицького відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області за результатами розгляду звернень ОСОБА_1 , а саме: від 25 березня 2019 року (т. 2 а.с. 53-54), від 04 вересня 2019 року (т. 2 а.с. 55-56), від 17 січня 2020 року (т. 2 а.с. 57-58), від 19 березня 2020 року (т. 1 а.с. 208-209), від 08 червня 2020 року (т. 2 а.с. 40-41), від 22 червня 2020 року (т. 2 а.с. 42-43).
Вказаними письмовими доказами встановлено, що відповідачка не дозволяє позивачу бачитись з дітьми, доки не буде рішення суду щодо визначення місця проживання дітей з одним з батьків та рішення суду про встановлення порядку участі батька у вихованні дітей.
Відповідно до висновку комісії з питань захисту дитини Ямницької сільської ради ОТГ Тисменицького району Івано-Франківської області від 12 червня 2020 року щодо усунення перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні дітей ОСОБА_3 і ОСОБА_4 встановлено такий порядок участі батька у вихованні малолітніх синів – кожної неділі з 10 год. до 19 год., у дні народження дітей з 12 год. до 16 год. (т. 2 а.с.5-7).
Погоджуючись із визначеним органом опіки та піклування порядком участі позивача у вихованні дітей, суд першої інстанції вважав за доцільне надати позивачу можливість більш тривалого спілкування з дітьми для спільного відпочинку та оздоровлення дітей на території України протягом шкільних канікул, а саме: три доби у зимовий період та дванадцять діб у літній період.
При цьому суд першої інстанції врахував, що рішенням органу опіки та піклування Ямницької сільської ради від 28 травня 2021 року надано дозвіл бабусі ОСОБА_7 – матері позивача бачитись зі своїми внуками кожної першої та третьої суботи місяця з 11 год. до 16 год. за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає позивач. Вказаної обставини сторони не заперечували.
Місцевий суд зазначав, що старший син сторін ОСОБА_5 , якому виповнилося дев`ять років шість місяців, не зміг у судовому засіданні висловити своєї думки щодо участі батька у його вихованні.
Вказаних обставин представник відповідачки – ОСОБА_8 у апеляційній скарзі не заперечувала, не погоджуючись тільки із рішенням в частині встановленого порядку участі позивача у спілкуванні та вихованні дітей кожної неділі, при цьому просила встановити наступний порядок: кожної суботи місяця з 10 год. до 19 год. за місцем проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 без обмеження місця прогулянок з можливістю поїздки до родичів.
Обґрунтовуючи доводи щодо зміни встановленого судом порядку участі позивача у спілкуванні з дітьми з кожної неділі на кожну суботу, представник відповідачки посилався на те, що встановлений судом графік побачень батька з дітьми з урахуванням рішення органу опіки та піклування, яким матері та батькові позивача надано дозвіл бачитись зі своїми внуками кожної першої та третьої суботи місяця з 11 год. до 16 год. за їх місцем проживання, призведе до того, що з восьми вихідних днів на місяць шість вихідних днів (дві суботи і всі неділі) діти проводитимуть за межами дому з батьком та його родиною і лише дві суботи в місяць діти проведуть вдома. Вважає, що такий спосіб участі у вихованні дітей зашкодить малолітнім дітям, які потребують стабільності та визначеного місця проживання. Старший син є школярем, у вихідні дні приділяє час навчанню, спілкується з матір`ю та її сім`єю – старшим зведеним братом, дідом та бабою, відвідує друзів за місцем проживання, розважальні та пізнавальні заходи в місті Івано-Франківську, в неділю бере участь у церковних богослужіннях в храмі с. Сілець, ці заняття є для нього корисними та необхідними, а в результаті прийнятого рішення буде порушено звичний розпорядок дітей.
Вказані доводи, викладені в апеляційній скарзі є частково обґрунтованими з огляду на таке.
Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Частиною 2 ст. 157 СК України встановлено, що той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ч. 3 цієї статті той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Відповідно до вимог ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
Як визначено законом рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, проте відповідачка не надала доказів щодо оскарження жодного рішення органу опіки і піклування, тому її доводи про зміну визначення суботи для спілкування позивача з дітьми є необґрунтованими та не заслуговують на увагу. 
Попри те, враховуючи рішення органу опіки та піклування Ямницької сільської ради від 28 травня 2021 року, яким надано дозвіл бабусі ОСОБА_7 – матері позивача бачитись зі своїми внуками кожної першої та третьої суботи місяця з 11 год. до 16 год. за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає позивач, а також зважаючи на те, що місцевий суд погодився із висновком органу опіки та піклування від 12 червня 2020 року, яким позивачу для спілкування з дітьми визначено кожну неділю з 10 год. до 19 год., суд апеляційної інстанції вважає, що оцінюючи обидва вказані рішення у сукупності, місцевий суд не зовсім врахував принцип якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Так, місцевим судом не в повній мірі враховано, що старший син сторін є школярем і згідно тверджень представника відповідачки у апеляційній скарзі у вихідні дні приділяє час навчанню. 
Із врахуванням вказаної обставини, суд апеляційної інстанції вважає за доцільне зменшити час побачень позивача із дітьми у неділю, визначивши його з 10 год. до 15 год. з метою надання більше часу дитині для навчання, а також спілкування з матір`ю, бабусею на стороні матері, зведеним братом у неділю. Тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні із вищевказаних підстав.
Керуючись статтями 374, 376, 381 - 384, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Зайдель Іванною Романівною, задовольнити частково.
Рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 29 липня 2021 року в частині встановлення порядку участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінити і визначити ОСОБА_1 час його участі у спілкуванні з дітьми кожної неділі місяця з 10 год. до 15 год. за місцем проживання батька за адресою: АДРЕСА_1 , без обмеження місця прогулянок з можливістю поїздки до родичів.
В решті рішення суду залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуюча                                                                М.Д. Горейко
Судді:                                                                        І.В. Бойчук 
                                                                               В.Д. Фединяк
Повний текст постанови складено 23 жовтня 2021 року.