П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

09 грудня 2021 р.	м. Одеса	Справа № 420/18492/21	

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції: м. Одеса;
Дата складання повного тексту ухвали суду 1 інстанції:
19.10.2021 року;
Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А.
              П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
                           Головуючого судді – Єщенка О.В.
                           суддів                      – Димерлія О.О.
                                                            – Танасогло Т.М.
                             
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України про визнання протиправними бездіяльність та дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просив:
визнати протиправною бездіяльність Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» щодо не запропонування вакантної посади старшого наукового співробітника науково-дослідного відділу наукового супроводження підготовки військ (сил) супроводження розробки та імплементації оперативних стандартів і процедур науково-дослідного управління проблем розвитку, підготовки та застосування Військово-Морських Сил науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум» Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія»;
визнати протиправним та передчасним оголошення Інститутом Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» конкурсу на заміщення вакантної посади старшого наукового співробітника науково-дослідного відділу наукового супроводження підготовки військ (сил) супроводження розробки та імплементації оперативних стандартів і процедур науково-дослідного управління проблем розвитку, підготовки та застосування Військово-Морських Сил науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум» Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» до її запропонування позивачу;
скасувати результати конкурсу на заміщення вакантної посади старшого наукового співробітника науково-дослідного відділу наукового супроводження підготовки військ (сил) супроводження розробки та імплементації оперативних стандартів і процедур науково-дослідного управління проблем розвитку, підготовки та застосування Військово-Морських Сил науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум» Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» у зв`язку із грубими порушеннями законодавства під час його проведення;
зобов`язати Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» розглянути рапорт від 01.10.2021 року щодо призначення позивача на вакантну посаду старшого наукового співробітника науково-дослідного відділу наукового супроводження підготовки військ (сил) супроводження розробки та імплементації оперативних стандартів і процедур науково-дослідного управління проблем розвитку, підготовки та застосування Військово-Морських Сил науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум» Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія».
В обґрунтування позову зазначено, що з лютого 2019 року по 30.09.2021 року позивач проходив військову службу на посаді старшого наукового співробітника науково-дослідного відділу наукового супроводження розробки та імплементації оперативних стандартів і процедур науково-дослідного управління проблем розвитку та застосування ВМС науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум» Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» (ШПК – капітан 2 рангу, 43 тарифний розряд). У січні-лютому 2019 року у науково-дослідному центрі Збройних Сил України «Державний океанаріум» Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» проводились заходи щодо його реорганізації шляхом приєднання до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія», де позивач був перепризначений на рівнозначну посаду без проведення конкурсу. В липні 2021 року позивача повідомлено про скорочення займаної ним посади та роз`яснено про можливе переведення на нижчу посаду у разі відсутності рівнозначної посади.
Наголошуючи на фактичній відсутності змін у завданнях науково-дослідного управління та функціональних обов`язків особового складу, а також наявності переважного права на залишенні на роботі у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, не дотриманні відповідачем законодавчо встановлених процедур з відбору кандидатів, позивач вказує на неправомірність дій відповідача і порушення його прав та інтересів щодо зайняття ним рівнозначної посади.
Також, 18.10.2021 року позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою (вх. №57215/21), в якій просив вжити заходи забезпечення адміністративного позову шляхом заборони Командуванню Військово-Морських Сил Збройних Сил України видавати наказ про переміщення офіцера служби третього допоміжного флоту тилу командування логістики Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України капітана 2 рангу ОСОБА_2 на посаду старшого наукового співробітника науково-дослідного відділу наукового супроводження підготовки військ (сил) супроводження розробки та імплементації оперативних стандартів і процедур науково-дослідного управління проблем розвитку, підготовки та застосування ВМС науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум» Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія», до набрання законної сили рішення за результатами розгляду адміністративної справи.
В обґрунтування заяви зазначено, що відповідно до протоколу засідання конкурсної комісії та наказу начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» переможцем конкурсу на заміщення вакантних наукових посад Інституту визначено офіцера служби допоміжного флоту тилу командування логістики Командування військово-Морських Сил Збройних Сил України капітана 3 рангу ОСОБА_2 . Визнання в судовому порядку неправомірним проведення конкурсу та/або законності його результатів на зазначену посаду призведе до виникнення у відповідача обов`язку розглянути рапорт щодо перепризначення позивача на цю посаду. Видання наказу про переміщення капітана 3 рангу ОСОБА_2 на вказану посаду до набрання законної сили у цій справі значно ускладнить виконання судового рішення, призведе до неможливості розгляду рапорту позивача, у тому числі порушення прав переможця конкурсу. При цьому, є очевидним проведення цього конкурсу поза межами установленого законом порядку та протиправність рішень, дій і бездіяльності відповідача.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову (вх. №57215/21) відмовлено.
Проаналізувавши положення ст.ст. 2, 150, 151 КАС України суд першої інстанції виходив з того, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову; для задоволення судом поданого позивачем клопотання про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України. Тобто, прийняття такого рішення є доцільним та можливим лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача. У випадку звернення сторони з вимогою про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою вимогою та надати відповідні докази, які б підтверджували факт існування реальної загрози його правам, свободам та інтересам. Водночас, забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.
Виходячи з предмету адміністративного позову, суд першої інстанції визначив, що позивачем не доведено обставини, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду, шляхом подання позовної заяви. Не знаходять свого обґрунтованого підтвердження і доводи заявника щодо наявності обставин, які б свідчили про неможливість розгляду його рапорту, а посилання на імовірні порушення прав переможця конкурсу не відповідають охоронюваним законом прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся із адміністративним позовом.
З огляду на те, що позивачем не обґрунтовано обставини, які можуть свідчити про те, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача, суд першої інстанції дійшов висновку про залишення заяви без задоволення.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом обставин справи та невідповідності висновків суду обставинам справи, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить судове рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення заяви у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки обставинам справи і помилково не враховано наявність у позивача права, у тому числі переважного, на переміщення (перепризначення) на рівнозначну посаду без проведення конкурсу. Таким чином, видання третьою особою наказу про переміщення офіцера служби допоміжного флоту тилу командування логістики Командування військово-Морських Сил Збройних Сил України капітана 3 рангу ОСОБА_2 до набрання законної сили рішенням у цій справі значно ускладнить виконання судового рішення, адже посада не буде вакантною і розгляд рапорту про перепризначення втратить сенс.
Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, однак в судове засідання вони не з`явились, з огляду на достатність доказів для вирішення справи за наявними матеріалами, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Аналіз наведених норм адміністративного процесуального законодавства показав, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
При цьому заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Таким чином, суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані заявником для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, а також у очевидності ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.
Слід враховувати, що доводи заявника полягають у неправомірності дій та рішень відповідача, пов`язаних із пропонуванням позивачу посади, вирішенням питання щодо його переміщення на рівнозначній посаді та проведення конкурсу на зайняття вакантних наукових посад в Інституті Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» у зв`язку із реорганізаційними заходами та скороченням посад.
Такими ж обставинами обґрунтовується і поданий позивачем адміністративний позов.
Правильно аналізуючи положення ст.ст. 150, 151 КАС України, судом першої інстанції першої інстанції вірно враховано, що аргументи позивача про неможливість реалізувати своє право на захист, а також відновити свої права та інтереси, за захистом яких він звернувся до суду, у разі не вжиття заходів забезпечення позову залишаються не підтвердженими належними доказами.
Зміст адміністративного позову, поданої заяви і характер спірних правовідносин не дає підстав вважати, що вжиття заходів забезпечення позову є дієвим способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам таких порушень.
Твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті, яке фактично ґрунтується на тих самих аргументах, які покладені в підстави позову, є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед, а відтак фактично направлені на процесуальне вирішення спору по суті без розгляду справи і суперечить меті застосування ст. 150 КАС України
Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не підтверджуються обставини, які обґрунтовано свідчать про неможливість відновлення прав та інтересів у разі задоволення позову, відповідними доказами. Беззаперечні обставини, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення у цій справі, дані про неможливість захисту цих прав та інтересів позивача без вжиття таких заходів, матеріали справи не містять.
Враховуючи викладене, оскільки заява позивача об`єктивно не обґрунтована обставинами, за якими можливо встановити очевидну небезпеку заподіяння шкоди його правам та інтересам, а їх захист стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, є вірним висновок суду першої інстанції про необґрунтованість поданої заяви та відсутність обставин для її задоволення.
З огляду на те, що висновки суду ґрунтуються на правильному застосуванні норм процесуального права та відповідають обставинам справи, доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та прийняття не підлягає.

         Головуючий-суддя:                                                                О.В. Єщенко  
         
         Судді:                                                                                        О.О. Димерлій  
                                                                                                             
                                                                                                             Т.М. Танасогло