Ухвала
 
30 вересня 2021 року 
м. Київ
 
справа № 644/2494/16-ц
провадження № 61-12752ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Харківської області від 12 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Вахрушевої Ольги Олександрівни про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та про визнання незаконними та протиправними дій приватного нотаріуса, скасування рішення про реєстрацію права власності, державної реєстрації,
 
ВСТАНОВИВ: 
 
У березні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Вахрушевої О. О. про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, визнання незаконними та протиправними дій приватного нотаріуса, скасування рішення про реєстрацію права власності, державної реєстрації.
 
Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_2 посилалася на те, що квартира АДРЕСА_1 належить їй на праві приватної власності, іншого житла вона не має. 15 липня 2014 року вона уклала з                ОСОБА_4 договір позики грошей в сумі 79 200 грн на строк до 15 липня                 2017 року. Цього ж дня між нею та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки і вона передала іпотекодержателю правовстановлюючі документи на вищевказану квартиру. Згадані договори були укладені нею під впливом тяжких життєвих обставин, що стосувалися як матеріальних, так і моральних аспектів, на вкрай невигідних для неї умовах. 08 липня 2015 року вона отримала в борг від                  ОСОБА_5 9 500 доларів США, про що склала відповідну розписку, проте через скрутне матеріальне становище суму боргу не повернула. 03 листопада 2015 року ОСОБА_5 подала до Орджонікіджзевського районного суду міста Харкова позов про стягнення з неї заборгованості за договором позики та заяву про забезпечення цього позову. Ухвалою суду від 12 листопада 2015 року було накладено арешт на все нерухоме майно, що їй належить, в тому числі й на спірну квартиру. 14 листопада 2015 року до Державного реєстру прав на нерухоме майно було внесено відомості про арешт квартири. 03 березня 2016 року вона отримала від ОСОБА_3 лист про те, що 18 лютого 2016 року він придбав спірну квартиру на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Вахрушевою О. О. Реалізація цієї квартири відбувалася на підставі договорів позики та іпотеки, укладених 15 липня 2014 року між нею та ОСОБА_4 . В листі також містилася вимога про добровільне звільнення спірного житлового приміщення та зняття з реєстрації. 04 березня 2016 року вона отримала інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в якій містилася інформація про те, що спірна квартира перебуває під арештом, тому будь-яке відчуження цього майна є неправомірним. Приватний нотаріус не мав права оформляти договір купівлі-продажу квартири, своїми діями грубо порушив Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України                   від 22 лютого 2012 року № 296/5, та Закон України «Про іпотеку». Посилаючись на викладене, уточнивши у процесі розгляду справи позовні вимоги, просила визнати недійсним договір купівлі-продажу вищевказаної квартири від 18 лютого 2016 року.
 
Рішенням Орджонікіджзевського районного суду міста Харкова від 02 лютого             2017 року позов залишено без задоволення.
 
Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що права позивача не порушені, вона була поінформована про наявність боргу, їй було надано строк для його погашення та повідомлено про намір продажу нерухомого майна і лише після цього було вирішено питання про відчуження квартири, тому укладений договір не суперечить вимогам Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).  
 
Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 12 жовтня 2017 року, з урахуванням ухвали цього суду від 26 жовтня 2017 року про виправлення описки, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Орджонікіджзевського районного суду міста Харкова від 02 лютого 2017 року скасовано. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 18 лютого 2016 року та посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Вахрушевою О. О. за реєстровим номером 181. Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Вахрушевої О. О. на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1 157 грн 55 коп. в рівних частках з кожного. Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Вахрушевої О. О. на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 2 тис. грн в рівних частках з кожного.
 
Постановою Верховного Суду від 13 червня 2018 року касаційні скарги ОСОБА_4 , представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 та представника приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Вахрушевої О. О. - Ципліцького Д. О. залишено без задоволення. Рішення Апеляційного суду Харківської області від 12 жовтня 2017 року залишено без змін.
 
23 липня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Харківської області від 12 жовтня 2017 року, в якій, посилаючись на те, що оскаржуваним судовим рішенням порушено її право власності на квартиру, просить його скасувати, а рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова залишити в силі.
 
Частиною четвертою статті 389 ЦПК України передбачено право особи, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, подати касаційну скаргу на судове рішення, у разі, коли судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи було ухвалено безпосередньо судом апеляційної інстанції.
 
ОСОБА_1 у касаційній скарзі посилалась на те, що їй стало відомо про існування рішення Апеляційного суду Харківської області від 12 жовтня 2017 року лише 15 липня 2021 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, після того, як вона повернулась на територію України після тривалого перебування за кордоном, не порушуючи при цьому питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 05 серпня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків, а саме надання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження.
 
У строк, визначений в ухвалі, ОСОБА_1 надано матеріали на усунення недоліків, зокрема клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення.
 
Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 не була залучена до участі у розгляді справи, про існування судового рішення, яке порушує її права вона дізналась лише 15 липня 2021 року, після повернення з-за кордону на територію України.
Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та надані заявником докази, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки наведені ОСОБА_1 доводи є поважними підставами пропуску строку .
 
Як підставу касаційного оскарження заявниця зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, а саме статей 6, 7, 37 Закону України «Про іпотеку» без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 757/13243/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.
Враховуючи, що судом не встановлено підстав для залишення касаційної скарги без руху, відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України,  та витребування матеріалів указаної вище справи.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження на рішення Апеляційного суду Харківської області від 12 жовтня 2017 року.
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Вахрушевої Ольги Олександрівни про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та про визнання незаконними та протиправними дій приватного нотаріуса, скасування рішення про реєстрацію права власності, державної реєстрації, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Харківської області від 12 жовтня 2017 року.
 
Витребувати із Орджонікідзевського районного суду м. Харкова матеріали вищезазначеної цивільної справи № 644/2494/16-ц.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:          	І. Ю. Гулейков       О. В. Ступак       Г. І. Усик