ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и
06 грудня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/17253/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Білак С.В., Шальєвої В.А.,       
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 (суддя першої інстанції Лозицька І.О.) в адміністративній справі №160/17253/21 за позовом   ОСОБА_1   до  Головного управління ДПС у Дніпропетровській області  про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги,- 
ВСТАНОВИВ:
23.09.2021 ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду  із адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, в якому просила визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення № 750-13 від 07.12.2016 року, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем: Транспортний податок з фізичних осіб, податковий період 2016 рік в сумі 25000,00 грн.; податкову вимогу № 99573-17 від 07.09.2018 року, сформовану   ОСОБА_1 через наявність податкового боргу (транспортний податок) на суму 25000,00 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 позовну заяву повернуто на підставі пункту 9 частини 4 статті 169 КАС .
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Суд розглядає апеляційну скаргу в порядку письмового провадження, відповідно до частини 2 статті 312 КАС України.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.
Згідно з ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання
Як вбачається з матеріалів справи, 23.09.2021 позивач звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області  про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги.
В прохальній частині позову серед іншого зазначає, що оскільки про існування оскаржуваного рішення дізналась лише 14.09.2021 коли отрмала копії оскаржуваних рішень після направлення до відповідача адвокатського запиту з вимогою про надання інформації та копій документів.
Розглянувши зазначені доводи позивача, суд першої інстанції дійшов висновку про неповажність зазначених позивачем підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду з даним позовом.
В обґрунтування вищезазначеного вказав на те, що з даним позовом позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду лише 23.09.2021 року, при цьому, в якості доказів поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду позивачем зазначено, що його представником був направлений на адресу відповідача адвокатський запит від 08.09.2021 року щодо отримання спірних рішень. 14.09.2021 року Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області повідомило позивача у своєму листі № 67421/6/04-36-24-04 про підстави прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги, а також про факт їх надіслання на адресу позивача. Крім того, відповідач зазначив, що спірні рішення були направлені ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення, але повернуті з позначкою “Укрпошти” щодо неможливості їх вручення платнику податків за його податковою адресою. Разом з тим, позивач стверджує, що про порушення своїх прав, свобод та інтересів дізнався саме 14.09.2021 року, тобто з моменту отримання відповіді на означений адвокатський запит. 
Враховуючи зміст позовних вимог, обставини у справі та пропуск позивачем встановленого строку звернення до суду, суд першої інстанції дійшов до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. 
Згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Згідно ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Відповідно до вимог ч.2 ст. КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Право на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією, яка забезпечується реальною можливістю усякій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку про захист прав, свобод та інтересів та можливістю обирати спосіб захисту, використовуючи при цьому всі дозволені законодавством інструменти та засоби.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення позовної заяви відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, яка в свою чергу відсилає до ч.2 ст.123 КАС України, оскільки в даному конкретному випадку, судом було проігноровано частину 1 ст.123 КАС України, в якій вказано, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.
Таким чином, судом першої інстанції не було виконано прямого обов`язку регламентованого процесуальним законодавством, а саме не було залишено позовну заяву без руху.
При цьому, повернення позовної заяви без надання відповідного строку на усунення недоліків (подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду або зазначення інших підстав для поновлення строку) позбавляє позивача права на доступ до правосуддя, та не відповідає приписам чинного законодавства.
Колегія суддів наголошує, що скасування ухвали суду першої інстанції про повернення позовної заяви не вирішує питання відкриття провадження у справі, а лише повертає справу на стадію вирішення питання про залишення позову без руху.
Колегія суддів зазначає про помилковий висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви, без залишення її без руху, тому ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року є передчасною та підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції з відповідної стадії вирішення питання дотримання строків звернення до суду.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.09.2021  в адміністративній справі №160/17253/21   скасувати.
Справу №160/17253/21 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.
Повний текст постанови виготовлено 07 грудня 2021 року.    

Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва