Номер провадження: 22-ц/813/3561/21 
Номер справи місцевого суду: 522/21965/18
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2021 року                                                                 м. Одеса
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.,
                        
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» (за участю третьої особи ОСОБА_3 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на боці відповідача - Публічного акціонерного товариства Страхова компанія «Провідна») про відшкодування збитків, завданих ДТП, на рішенняПриморського районного суду м. Одеси, постановлене під головуванням судді Чернявської Л.М. 10 березня 2020 року у м. Одеса, -

встановила:

У грудні 2018 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до комунального підприємства «Одесміськелектротранс», в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, останні просили стягнути з комунального підприємства «Одесміськелектротранс» на користь ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 92 820 (дев`яносто дві тисячі вісімсот двадцять) грн. 88 коп. в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ушкодження транспортного засобу, грошову суми у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. в якості відшкодування моральної шкоди та судові витрати, а також просили стягнути з комунального підприємства «Одесміськелектротранс» на користь ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров`я при ДТП, грошову суму у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. в якості відшкодування моральної шкоди та судові витрати.
Позивач ОСОБА_1 в обґрунтування своєї позовної заяви посилався на те, що йому належить транспортний засіб марки Volkswagen Passat державний номер НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 07.08.2013р.
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 23.08.2018 р. по справі № 522/14491/18 встановлено, що 23 липня 2018 року ОСОБА_3 , керуючи трамваєм, державний номер НОМЕР_3 , рухаючись по вул. Старопортофранківська, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого допустила зіткнення з транспортним засобом марки Volkswagen Passat державний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , який по інерції продовжив рух та допустив зіткнення з автомобілем ХАЗ 3250 державний номер НОМЕР_4 , який, в свою чергу, по інерції допустив зіткнення з автомобілем Daewoo Matiz державний номер НОМЕР_5 , чим водій трамвая ОСОБА_3 порушила п.п. 13.1. Правил дорожнього руху. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 23.08.2018р. по справі № 522/14491/18 ОСОБА_3 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено штраф.
Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 5119 від 25.07.2018р., складеного кваліфікованим оцінювачем ОСОБА_4 на замовлення ОСОБА_1 , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_1 , у зв`язку з його ушкодженням, становить 174 870 (сто сімдесят чотири тисячі вісімсот сімдесят) грн., 88 коп. Крім цього, ОСОБА_1 зазначає, що зазнав збитків, пов`язаних з евакуацією автомобіля з місця ДТП до станції технічного обслуговування у розмірі 800 (вісімсот) грн. на підтвердження чого надано копію рахунку-фактури № КС-00000371 від 23.07.2018р. з діагностикою автомобіля, евакуацією зі станції технічного обслуговування до стоянки для зберігання, зберіганням пошкодженого автомобіля на стоянці у розмірі 5 650 (п`ять тисяч шістсот п`ятдесят) грн., що підтверджується копією рахунку-фактури № КС-00000424 від 27.08.2018р., оплатою за проведення експертного дослідження автомобіля у розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн., що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру від 10.10.2018р. Таким чином, Позивач зазначає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 23.07.2018р., зазнав матеріальної шкоди у загальному розмірі 182 820 (сто вісімдесят дві тисячі вісімсот двадцять) грн., 88 коп.
Цивільна-правова відповідальність водіїв трамвая, державний номер НОМЕР_3 , що належить комунальному-підприємству «Одесміськелектротранс», була застрахована в ПАТ СК «Провідна» на підставі чинного на дату ДТП генерального договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № 12/1310440/1602/18. ПАТ Страховою компанією «Провідна» було виплачено на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 90 000 (дев`яносто тисяч) грн., що підтверджується копією виписки по рахунку, відкритому в АТ КБ «Приватбанк», від 09.12.2018р.
Посилаючись на зазначене вище, ОСОБА_1 просив стягнути з комунального підприємства «Одесміськелектротранс» розмір невідшкодованої матеріальної шкоди, що становить 92 820 (дев`яносто дві тисячі вісімсот двадцять) грн. 88 коп. (182 820 грн. 88 коп. - 90 000 грн.) та моральну шкоду у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 березня 2020 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було задоволено частково.
Стягнуто з Комунального підприємства «ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС» (65007, м. Одеса, вул. Водопровідна, 1, код ЄДРПОУ 03328497) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) грошову суму у розмірі 33940 (тридцять три тисячі дев`ятсот сорок) гривень 88 копійок, в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та грошову суму у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок, в якості відшкодування моральної шкоди, а також сплачений судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривень 80 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 300 (шість тисяч триста) гривень 00 копійок.
В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Позовні вимоги ОСОБА_2 до комунального підприємства «Одесміськелектротранс» залишено без задоволення.
В апеляційній скарзі представник Комунального підприємства «Одесміськелектротранс», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що цивільно-правова відповідальність водія трамвая № НОМЕР_3 була застрахована у ПАТ СК "Провідна", ліміт відповідальності за договором становив 150 000 грн. Таким чином, враховуючи, що сума матеріальних збитків становить 115 990, 88 грн., то її відшкодування має бути покладено саме на страхову компанію.
Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника Комунального підприємства «Одесміськелектротранс»підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
З матеріалів справи вбачається, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 07.08.2013р., ОСОБА_1 належав транспортний засіб марки Volkswagen Passat державний номер НОМЕР_1 .
23 липня 2018 року за адресою: м. Одеса, вул. Старопортофранківська, буд. 36, сталася дорожньо-транспортна пригода з зіткненням автомобілю ОСОБА_1 з трамваєм № 3 державний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 . Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася через те, що ОСОБА_3 , керуючи трамваєм, державний номер НОМЕР_3 , рухаючись по вул. Старопортофранківська не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого допустила зіткнення з транспортним засобом марки Volkswagen Passat державний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , який по інерції продовжив рух та допустив зіткнення з автомобілем ХАЗ 3250 державний номер НОМЕР_4 , який в свою чергу по інерції допустив зіткнення з автомобілем Daewoo Matiz державний номер НОМЕР_5 , чим водій трамвая ОСОБА_3 порушила п.п. 13.1. Правил дорожнього руху. Внаслідок даної ДТП транспортному засобу ОСОБА_1 були заподіяні значні механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 23.08.2018р. по справі № 522/14491/18 ОСОБА_3 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено штраф.
Цивільна-правова відповідальність водіїв трамвая, державний номер НОМЕР_3 , що належить комунальному підприємству «Одесміськелектротранс», була застрахована в ПАТ СК «Провідна» на підставі чинного на дату ДТП генерального договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № 12/1310440/1602/18 від 14.03.2018р.
Згідно з ч. 1 ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим.
Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
Як вбачається зі Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 5119 від 25.07.2018р., складеного кваліфікованим оцінювачем ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки Volkswagen Passat державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , становить 405 536 (чотириста п`ять тисяч п`ятсот тридцять шість) грн. 87 коп., при цьому вартість вказаного транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди становить 174 870 (сто сімдесят чотири тисячі вісімсот сімдесят) грн. 88 коп. Тобто, транспортний засіб марки Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_1 вважається фізично знищеним, оскільки його ремонт є економічно необґрунтованим.
Згідно з ч. 2 ст. 30 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Як вірно вказано у рішенні суду, вартість транспортного засобу марки Volkswagen Passat державний номер НОМЕР_1 до дорожньо-транспортної пригоди становить 174 870 (сто сімдесят чотири тисячі вісімсот сімдесят) грн. 88 коп. Відповідно до Звіту про визначення ринкової вартості пошкодженого транспортного засобу № З/5119 від 12.09.2018р., складеного кваліфікованим оцінювачем ОСОБА_4 , ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу марки Volkswagen Passat державний номер НОМЕР_1 , становить 58 880 (п`ятдесят вісім тисяч вісімсот вісімдесят) грн. Тобто, ОСОБА_1 має право на відшкодування різниці між вартістю транспортного засобу до ДТП, яка становила 174 870 (сто сімдесят чотири тисячі вісімсот сімдесят) грн. 88 коп. та його вартістю після ДТП, яка становить 58 880 (п`ятдесят вісім тисяч вісімсот вісімдесят) грн., що дорівнює 115 990 (сто п`ятнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто) грн. 88 коп., з яких йому було відшкодовано ПАТ Страховою компанією «Провідна» грошову суму у розмірі 90 000 (дев`яносто тисяч) грн.
Отже, суд дійшов вірного висновку, що з комунального підприємства «Одесміськелектротранс» підлягала стягненню сума у розмірі 25 990 (двадцять п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто) грн. 88 коп. (174 870 грн. 88 коп. - 58 880 грн. - 90 000 грн. = 25 990 грн. 88 коп.)
Крім цього, ОСОБА_1 зазнав збитків, пов`язаних з евакуацією автомобіля з місця ДТП до станції технічного обслуговування у розмірі 800 (вісімсот) грн., що підтверджується рахунком-фактурою № КС-00000371 від 23.07.2018р., з діагностикою автомобіля, евакуацією зі станції технічного обслуговування до стоянки для зберігання, зберіганням пошкодженого автомобіля на стоянці у розмірі 5 650 (п`ять тисяч шістсот п`ятдесят) грн., що підтверджується рахунком-фактурою № КС-00000424 від 27.08.2018 р., оплатою за проведення експертного дослідження автомобіля у розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 10.10.2018р.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що розмір невідшкодованої ОСОБА_1 матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, становить 33 940 (тридцять три тисячі дев`ятсот сорок) грн. 88 коп.
Аналіз положень ст. 3 ЦПК України, ст. 15, 16, 22 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, якій завдано збитків або завдано моральної шкоди внаслідок порушення її прав, має право на звернення до суду за захистом своїх порушених прав.
Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
У відповідності до положення ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Згідно з ст. ст. 22, 1166 ЦК України збитки та майнова шкода, завдані фізичній особі підлягають відшкодуванню особою, яка їх завдала.
В розумінні ч. 1 ст. 1187 ЦК України діяльність з керування транспортним засобом відноситься до джерела підвищеної небезпеки, оскільки його використання створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п. 4 зазначеної вище Постанови Пленуму ВССУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013р. обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Тобто, для відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, необхідна наявність двох критеріїв: неправомірність дій завдавача шкоди та наявність безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями та шкодою.
Наявними у матеріалах справи доказами встановлено, що дії водія ОСОБА_3 були неправомірними, оскільки останньою було допущено порушення п.п. 13.1. Правил дорожнього руху, що призвело до настання аварійної ситуації та спричинило зіткнення з транспортним засобом ОСОБА_1 та, як наслідок, матеріальної шкоди, що підтверджується постановою Приморського районного суду м. Одеси від 23.08.2018р. по справі № 522/14491/18.
Оскільки неправомірні дії водія ОСОБА_3 спричинили дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої автомобіль ОСОБА_1 здобув механічні ушкодження, вбачається наявність безпосереднього причинного зв`язку між порушенням Правил дорожнього руху, яке допустив водій ОСОБА_3 та матеріальною шкодою, яка завдана ОСОБА_1 .
Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Відповідно до роз`яснень, які надані у п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров`ю у зв`язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК).
ОСОБА_3 , станом на дату дорожньо-транспортної пригоди, займала посаду водія трамвая експлуатаційного трамвайного депо № 1 комунального підприємства «Одесміськелектротранс» та допустила зіткнення з транспортним засобом ОСОБА_2 , перебуваючи на встановленому маршруті під час виконання трудових обов`язків, тому належним відповідачем у цій справі є саме Комунальне підприємство «Одесміськелектротранс», що не заперечувалось представником відповідача.
Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано погодився з доводами ОСОБА_1 стосовно того, що він зазнав моральної шкоди через те, що він фактично позбавився транспортного засобу, оскільки його фізично знищено та його ремонт є економічно необґрунтованим, тому суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з комунального підприємства «Одесміськелектротранс» на його користь грошової суми у розмірі 33 940 (тридцять три тисячі дев`ятсот сорок) грн. 88 коп. в якості відшкодування різниці між фактичним розміром завданої матеріальної шкоди та страховим відшкодуванням, а також грошової суми у розмірі 3000 (три тисячі) грн. якості відшкодування моральної шкоди.
Крім цього, судом не було встановлено безпосередній причинний зв`язок між неправомірними діями ОСОБА_3 та шкодою, завданою ОСОБА_2 , що стало підставою для залишення позову ОСОБА_2 без задоволення.
Суд також до вірного висновку про необхідність стягнути з комунального підприємства «Одесміськелектротранс» на користь ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 6 300 (шість тисяч триста) грн. в якості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. в якості відшкодування витрат на сплату судового збору, враховуючи доведеність позовних вимог у цій частині.
Колегія суддів вважає необґрунтованим посилання у апеляційній скарзі представника Комунального підприємства «Одесміськелектротранс»про те, що цивільно-правова відповідальність водія трамвая № НОМЕР_3 була застрахована у ПАТ СК "Провідна", ліміт відповідальності за договором становив 150 000 грн. Таким чином, враховуючи, що сума матеріальних збитків становить 115 990, 88 грн., то її відшкодування має бути покладено саме на страхову компанію.
Колегія суддів зауважує, що відповідно до п.5.3. Договору Добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів Ц№12/1310440/1602/18 від 14 березня 2018 року, який діяв на момент скоєння ДТП, ліміт відповідальності страховика за завдання збитків майну третіх осіб становив 66,7% страхової суми для відповідальності при експлуатації кожного окремого транспортного засобу (а.с. 87-90). А отже, ліміт відповідальності становив суму у розмірі, не меншому 100 050 гривень. Вказані обставини визнані представником Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» у заяві про залучення третьої особи (а.с.86).
З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку, що сума матеріального збитку, яку просив відшкодувати позивач, є більшою, ніж ліміт відповідальності страховика, а тому саме на відповідача покладається обов`язок сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. 
При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 березня 2020 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування  немає.  
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів,-
постановила:

Апеляційну скаргу представника Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» - залишити без задоволення.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 березня 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2«а» - 2 «г» ч.3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 18 листопада 2021 року.
                                       
Судді Одеського
апеляційного суду                                                С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе