ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/8863/20                                                                     

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року                                                                                                      м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача: Бужак Н. П.
Суддів: Костюк Л.О., Степанюка А.Г.
За участю секретаря: Шевченко Е.П.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду  м. Києва від 09 серпня 2021 року, суддя Балась Т.П., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до  ГУ ПФУ в м. Києві про   визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на пільгових умовах по Списку №1 з 06.08.2019 та про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити та виплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1 починаючи з 06.08.201.
Відповідно до рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 серпня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 15.10.2019 № 003208 "Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 " про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (ідентифікаційний код 42098368, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) розглянути повторно заяву від 06.08.2019 № 6193 та документи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду. В іншій частині позовних вимог відмовити.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Головне управлння ПФУ в м. Києві подало апеляційну скаргу в якій просить рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.08.2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.
В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню  з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , виданим Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві 31.08.2000.
Відповідно до відомостей про роботу, які містяться у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 :
- з 01.08.1984 по 25.10.1984 працював на посаді  жестяника-кузовника 3-го розряду на Автобазі швидкої медичної допомоги Київського міськадороввідділу;
- з 02.11.1984 по 08.12.1986 проходив службу в Радянській армії;
- з 06.03.1987 по 07.03.1987 працював газоелектрозварником 3-го розряду ручної зварки Об`єднання санітарного транспорту Управління охорони здоров`я Київського міськвиконкому;
- з 11.08.1987 по 27.12.1988 працював слюсарем по ремонту обладнання 2-го розряду в Об`єднанні санітарного транспорту Управління охорони здоров`я Київського міськвиконкому;
- з 04.01.1989 по 16.01.1989 працював газоелектрозварником 5-го розряду на Заводі хімікатів;
- з 23.01.1989 по 22.09.1997 працював електрогазозварником 3-го розряду, електрогазозварником 5-го розряду, газозварником 6-го розряду на Заводі хімікатів (30.03.1992 перейменований на Державне виробниче підприємство "Радика", 20.02.1994 перейменоване на Відкрите акціонерне товариство "Радикал"). 
- з 20.01.1998 по 31.12.1999 працював газоелектрозварником 6-го розряду в Ремонтно-будівельному кооперативі "Сантехнік";
- з 03.01.2000 по 25.08.2000 працював газоелектрозварником 6-го розряду в НПК "Плазмотехніка";
- з 28.08.2000 по 29.02.2008 працював газоелектрозварником 6-го розряду в ТОВ "Русанівський м`ясокомбінат";
- з 01.03.2008 по 30.11.2017 працював робітником з комплексного прибирання в КП з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-сервіс";
Довідкою № 139 від 15.06.2009, наданою Відкритим акціонерним товариством "Радикал" про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, підтверджено, що ОСОБА_1 працював повний робочий день в ВАТ "Радикал" в цеху №1 (виробництво хлору та каустичної соди) електрогазозварником з 26.12.1989 по 22.09.1997 за професією електрогазозварник, що передбачено списком №1. У довідці зазначено, що ОСОБА_1 повний робочий день був зайнятий у виробництві отримання хлору та каустичної соди, ремонтом технологічного обладнання, зварювальними роботами згідно з технологічним регламентом, графіком ППР, робочою інструкцією. Підстава для видачі довідки: технологічний процес виробництва, відомості по заробітній платі, накази по заводу.
06.08.2019, після досягнення 53-річного віку, ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до       статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
За результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 06.08.2019, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві 15.10.2019 прийнято рішення № 003208 про відмову у призначенні пенсії за віком по Списку №1. Підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах слугувало те, що пільгова довідка від 15.06.2009 №139 не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме: в довідці не вказаний перелік робіт, визначений підрозділом А п. 1080А000-17541 розділу VIII "Хімічне виробництво", не вказано, що заявник був зайнятий на ремонті, профілактиці і обслуговуванні технологічного обладнання і обслуговуванні технологічного обладнання і електрообладнання.
Листом від 02.12.2019 № 291183/03 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві позивача повідомлено, що у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
Згідно з частиною 1 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до абзацу 1 пункту 2 статті 114 Закону №1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
Статтею 62 Закону №1788 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.
У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном (пункт 20 Порядку №637).
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
ОСОБА_1 відповідно до записів трудової книжки з 23.01.1989 був прийнятий електрогазозварником 3 розряду в ВАТ "Радикал", з 26.12.1989 - переведений в цех № 1 електрогазозварником 5 розряду, з 01.08.1996 - переведений газоелектрозварником 6-го розряду. 22.09.1997 позивач звільнений у зв`язку із скороченням штату.
Згідно з довідкою Відкритого акціонерного товариства "Радикал" № 139 від 15.06.2009 ОСОБА_1 працював повний робочий день електрогазозварником з 26.12.1989 по 22.09.1997 за професією електрогазозварник, що передбачено списком №1 та був зайнятий у виробництві отримання хлору та каустичної соди, ремонтом технологічного обладнання, зварювальними роботами, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1.
Як убачається з довідки Відкритого акціонерного товариства "Радикал" № 139 від 15.06.2009 остання  уточнює характер виконуваної роботи, в той час, як період роботи, що зараховується до спеціального стажу, підтверджуються трудовою книжкою позивача.
Зазначена довідка засвідчена печаткою підприємства та підписами посадових осіб, містить обов`язкові відомості про періоди роботи, характер виконуваної роботи у спірний період та підстави видачі довідки з посиланням на первинні документи.
Доказів того, що дані, зазначені у довідці, яка уточнює пільговий стаж роботи позивача, містить неправдиві або недостовірні відомості, відповідач не надав. В судовому порядку довідка недійсною не визнавалась, підприємством не відкликана.
Таким чином, записи у трудовій книжці та довідці Відкритого акціонерного товариства "Радикал" № 139 від 15.06.2009, яка міститься у матеріалах справи, підтверджують характер роботи позивача період з 26.12.1989 по 22.09.1997 за Списком № 1, що надає йому можливість включення цього періоду роботи до стажу та дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Суд першої інстанції  вірно не прийняв до уваги доводи відповідача щодо неможливості прийняття довідки Відкритого акціонерного товариства "Радикал" № 139 від 15.06.2009 про підтвердження пільгового стажу роботи, через те, що в довідці не вказаний перелік робіт, визначений підрозділом А п. 1080А000-17541 розділу VIII "Хімічне виробництво", не вказано, що заявник був зайнятий на ремонті, профілактиці і обслуговуванні технологічного обладнання і обслуговуванні технологічного обладнання і електрообладнання.
Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном.
Як вже зазначено колегією суддів,  довідка від 27.02.2017 №8-32/32 про підтвердження пільгового стажу за Списком №1 виданої ВАТ "Радикал" відповідає усім вимогам пункту 20 Порядку, зокрема, у ній зазначено періоди роботи, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ підпункт, найменування списків або їх номери, до якого включається період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Довідкою Відкритого акціонерного товариства "Радикал" № 139 від 15.06.2009 зазначено характер виконуваної роботи у спірний період, зокрема, виробництво отримання хлору та каустичної соди, ремонт технологічного обладнання, зварювальними роботами згідно з технологічним регламентом, графіком ППР, робочою інструкцією.
Умови роботи, викладені у довідці № 139 від 15.06.2009 відповідають умовам, викладеним у розділі розділу VIII "Хімічне виробництво" Списку №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №192.
Таким чином, суд першої інстанції правомірно визнав протиправною відмову пенсійного органу у призначенні пенсії позивачу за віком на пільгових умовах.
Відповідно до пунктів 2-4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язати утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно з ч. 3 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право суду у разі скасування індивідуального акта зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Окрім того, з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача суд  правомірно  визнав протиправним та  скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 15.10.2019 № 003208 "Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 ", яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.
Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві призначити та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1 починаючи з 06.08.2019,  то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в цій частині  прийняв  законне рішення шляхом зоов`язання відповідача  повторно розглянути заяву позивача  разом з документами про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.
Суд послався на наявність дискреційних повноважень у відповідача щодо вирішення питання про призначення пенсії за віком на  пільгових умовах, а також на ту обставину, що оцінка наявності відповідного пільгового стажу роботи, який дає право на призначення пільгової пенсії відповідачем не надавалась.
Згідно з частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Колегія суддів з такими доводами суду погоджується та не вбачає підстав  для  зміни чи скасування рішення суду в цій частині.
Щодо відсутності підстав для стягнення судового збору, як те зазначив скаржник в апеляційній скарзі, то колегія суддів вважає доводи скаржника безпідставними.
Як встановлено судом, позивач при зверненні з адміністративним позовом до суду  сплатив судовий збір в розмірі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією від 13.04.2020 № 63395. 
Оскільки фактично позовні вимоги позивача  були задоволені, сплачений позивачем за звернення з позовною заявою судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Також є  правильним висновок суду першої інстанції про стягнення на користь позивача  за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн.
В цій частині  відповідач в апеляційній скарзі не навів жодного доводу, який би спростував   правильність висновків суду першої інстанції про стягнення коштів на правничу допомогу.
В матеріалах справи міститься договір надання правової допомоги від 01.04.2020 №01/04/2020-1, укладений між адвокатом Бут Вадимом Анатолійовичем та Костюченко Євгеном Вальдемаровичем, за умовами якого адвокат приймає на себе зобов`язання щодо надання клієнту правової допомоги з ведення судової справи з питань призначення пільгової пенсії по Списку №1 починаючи з 06.08.2019.
За умовами додаткової угоди до договору від 01.04.2020 №01/04/2020-1 за сплату судового збору клієнт сплачує 850,00 грн.; клієнт здійснює оплату поточних витрат адвоката, які пов`язані з виконанням договору. Узгоджений розмір поточних витрат становить 6000,00 грн.
До заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката надано договір про надання правової допомоги від 01.04.2020 №01/04/2020-1, додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 01.04.2020 №01/04/2020-1, платіжне доручення від 01.04.2020 № Р24А749053608А03056 на суму 6850,00 грн., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордер серії АІ №1030262.
Як убачається зі змісту позовної заяви, адвокатом надані послуги: - зустріч з клієнтом з метою з`ясування обставин справи - 900,00 грн.; консультування клієнта - 400,00 грн.; правовий аналіз наданих клієнтом документів - 1200,00 грн.; пошук та аналіз актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах          - 1000,00 грн.; складання позовної заяви - 2100,00 грн.; підготовка додатків до позовної заяви, підготовка копій позовної заяви та доданих до неї документів іншим учасникам, направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів іншим учасникам - 400,00 грн.
З огляду на вищевикладене, та з урахуванням обставини справи, суд дійшов правильного висновку, що розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню, становить 2500 грн.
Доводи скаржника про те, що  витрати необхідно стягувати з державного бюджету є хибними.
Згідно ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення  Окружного адміністративного суду  м. Києва від 09 серпня 2021 року.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві  залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 серпня  2021 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач:                                                                                Бужак Н.П.

Судді:                                                                                          Костюк Л.О.

                                                                                                    Степанюк А.Г.