ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року 
м. Черкаси   

Справа № 710/410/21		
Провадження № 22-ц/821/2017/21		
категорія: 311010000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Василенко Л. І.,
суддів: Бородійчука В. Г., Карпенко О. В.,
секретаря: Захарченко А. Д.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач - Комунальний заклад «Публічна бібліотека імені А. Кримського» Шполянської міської ради Об`єднаної територіальної громади Черкаської області,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Шполянська районна профспілкова організація працівників культури, Черкаська обласна профспілкова організація профспілки працівників культури,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 03 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Публічна бібліотека імені А. Кримського» Шполянської міської ради Об`єднаної територіальної громади Черкаської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Шполянська районна профспілкова організація працівників культури, Черкаська обласна профспілкова організація профспілки працівників культури, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за вимушений прогул, у складі головуючої судді Симоненко О. В., повний текст рішення складено 07 вересня 2021 року, 

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним позовом.
Позовні вимоги мотивовані тим, що вона працювала в КЗ «Централізована бібліотечна система ім. М. Томенка», який є правонаступником Шполянської централізованої бібліотечної системи починаючи із 16 грудня 1987 року. 
Зазначає, що із 02.01.2019 її переведено на посаду завідуючої відділом обслуговування дітей Шполянської центральної районної бібліотеки ім. М. Томенка.
Починаючи з 06 грудня 2012 року вона є керівником Профспілки Шполянської районної профспілкової організації працівників культури.
Наказом Шполянської районної централізованої бібліотечної системи від 28.12.2020 № 15 її попереджено про наступне вивільнення у зв`язку з реорганізацією шляхом приєднання до КЗ «Публічна бібліотека ім. А. Кримського» Шполянської міської ради ОТГ.
Наказом від 03 березня 2021 року № 14, відповідач з 05 березня 2021 року звільнив її з посади завідуючої відділом обслуговування дітей комунального закладу «Централізована бібліотечна система ім. М. Томенка» у зв`язку з реорганізацією комунального закладу «Централізована бібліотечна система ім. М. Томенка» шляхом скорочення штату працівників на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.
Вважає своє звільнення не законним, оскільки відповідачем не було враховано те, що вона має переважне право на залишення на роботі при скороченні під час вивільнення працівників та одночасно відповідачем не було дотримано відповідної процедури, передбаченої законодавством України, що передує самому звільненню працівника.
Вказує, що при скороченні чисельності штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, а відповідачем не враховано, що вона має найвищу кваліфікацію та стаж серед працівників, які були залишені на роботі.
Їй відомо, що введена Рішенням № 2-53/ІХ від 22.12.2020 року Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області – посада в КЗ «Публічна бібліотека ім. Кримського» бібліотекаря (м. Шпола – Горького) – 0,5 штатних одиниць, яка є вакантною, разом з тим вказана посада не була запропонована відповідачем.
Крім того, відповідач у порушення вимог ч. 3 ст. 252 та ч. 3 ст. 41 КЗпП України, взагалі не звертався з поданням про розірвання з нею трудового договору до виборного органу профспілкової організації та/або вищого органу об`єднання професійних спілок та відповідно не отримав від виборного органу згоди на її звільнення.
Зазначала, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є нерозривно поєднаною з вимогою про поновлення на роботі.
Збільшивши 14.04.2021 позовні вимоги, ОСОБА_1 остаточно просила суд зобов`язати КЗ «Централізована бібліотечна система ім. М. Томенка» Шполянської міської ради Об`єднаної територіальної громади Черкаської області в особі голови комісії з припинення юридичної особи ОСОБА_2 поновити її на посаді завідуючої відділом обслуговування дітей КЗ «Централізована бібліотечна система ім. М. Томенка» з 05 березня 2021 року та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 03 вересня 2021 року у задоволенні позову – відмовлено.
Рішення суду в мотивоване тим, що переважне право на залишення працівника на роботі враховується лише в разі скорочення однорідних професій та посад, у даному випадку мало місце скорочення посади позивача – завідуючої відділом обслуговування дітей. Покладення на завідуючу відділу обов`язків бібліотекара не свідчать про тотожність посад.
Законодавцем чітко визначено обов`язок роботодавця при звільнені працівника звернутися за згодою саме до первинної профспілкової організації, яка створена (діє) на підприємстві, в установі або організації та членом якої є працівник.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 не була членом або керівником первинної профспілкової організації, що діяла у КЗ «Централізована бібліотечна система ім. М. Томенка», а тому не підлягають застосуванню наведені норми КЗпП України, які передбачають згоду первинної профспілкової організації або виборного профспілкового органу на звільнення члена такої профспілки. 
Отже, суд, відмовляючи в задоволенні позову, виходив із недоведеності порушення з боку відповідача процедури звільнення позивача, визначеної наведеними нормами трудового законодавства.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі, поданій 01 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 , вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, просила суд скасувати рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 03 вересня 2021 року та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.
Поновити її на посаді завідуючої відділом обслуговування дітей КЗ «Централізована бібліотечна система ім. М. Томенка» з 05 березня 2021 року.
Стягнути з відповідача 45318,75 грн заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 01.04.2021 з утриманням при виплаті означеної суми, передбачених законом податків та обов`язкових платежів.
Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць допустити до негайного виконання.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд мав з`ясувати питання про те, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва та праці, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або, що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнений працівник переважним правом на залишення на роботі, та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.
Суд не врахував, що всупереч діючому законодавству відповідач не звертався з поданням та не погоджував її звільнення із первинною профспілковою організацією бібліотечних працівників, що мав зробити за три місяці до її звільнення, тобто 28.11.2020.
Зазначає, що на той час діяла профспілкова організація бібліотечних працівників, членом якої вона являлася з 13.11.2020, вона також діяла на момент попередження про звільнення від 28.12.2020 і аж до 01.01.2021.
Вказує, що суд першої інстанції не виносив ухвали про зупинення провадження у справі та запиту згоди профкому на звільнення її з роботи.

04 листопада 2021 року від КЗ «Центральна бібліотечна система ім. М. Томенка» Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області надійшов відзив на апеляційну скаргу.
Зазначає, що Комунальним закладом дотримана процедура звільнення відповідно до ст. 49-2 КЗпП України, оскільки позивача повідомлено про наступне звільнення своєчасно – за два місяці. При цьому, застосування положень ст. 42 КЗПП України позивачем є помилковим.
Вказує, що первинною профспілковою організацією є профспілкова організація бібліотечних працівників, членом якої позивач не є, а відтак згода не потрібна.
Вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.
Просив залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 10 грудня 2021 року замінено відповідача у даній справі – КЗ «Централізована бібліотечна система ім. М. Томенка» Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області, в особі голови комісії з припинення юридичної особи Коваля Д. П. на правонаступника – КЗ «Публічна бібліотека імені А. Кримського» Шполянської міської ради Об`єднаної територіальної громади Черкаської області.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Відповідно до диплому НОМЕР_1 , ОСОБА_1 в 1990 році закінчила повний курс «Рязанский филиал Московского ордена Трудового Красного Знамени государственного института культури» за спеціальністю бібліотековедення і бібліографія (т. 1 а.с. 15).
Згідно трудової книжки Серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 16.12.1987 призначена старшим бібліотекарем відділу обслуговування Шполянської централізованої бібліотечної системи (т. 1 а.с. 8-12). 
Відповідно до Свідоцтва № НОМЕР_3 про підвищення кваліфікації на обласних конкурсах підвищення кваліфікації працівників культури, ОСОБА_1 з 05 квітня по 08 квітня 2016 року пройшла навчання на курсах підвищення кваліфікації директорів та заступників директорів по роботі з дітьми ЦБС за темою «Діяльність ЦБС в умовах децентралізації влади» (т.1 а.с. 16).
Згідно із записом № 7 від 02.01.2019 ОСОБА_1 переведено на посаду завідуючої відділом обслуговування дітей Шполянської центральної районної бібліотеки ім. М. Томенка. 
Відповідно до записом № 8 від 04.01.2021, на підставі рішення Шполянської міської ради ОТГ від 22.12.2020 № 2-46/IX, Шполянська районна централізована бібліотечна система Шполянської районної ради Черкаської області з 01.01.2021 перейменовано на КЗ «Централізована бібліотечна система ім. М. Томенка «Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади» (т. 1 а.с. 11). 
Згідно із записом № 9 від 05.03.2021 ОСОБА_1 звільнена з посади завідуючої відділом обслуговування дітей у зв`язку із реорганізацією на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. (т. 1 а.с. 12).
Рішенням сесії Шполянської міської ради Черкаської області від 23.10.2020 № 61-3/VIII «Про прийняття в комунальну власність Шполянської міської ради ОТГ бюджетних установ Шполянської районної ради», вирішено прийняти безоплатно з 1 січня 2021 року з комунальної власності Шполянської районної ради Черкаської області в комунальну власність Шполянської міської ради ОТГ бюджетні установи – заклади культури відповідно до переліку згідно з додатком. Зокрема, в п. 1.1 додатку зазначена Шполянська районна бібліотека ім. М. Томенка (т. 1 а.с. 34-36).
Відповідно до п.п. 1, 2 рішення сесії Шполянської міської ради Черкаської області від 22.12.2020 № 2-47/IХ «Про реорганізацію КЗ «Централізована бібліотечна система» та його філіалів шляхом приєднання до КЗ «Публічна бібліотека ім. А. Кримського» Шполянської ОТГ вирішено реорганізувати юридичну особу – КЗ «Централізована бібліотечна система ім. М. Томенка» та його філіалів Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади (ЄДРПОУ 02127058) шляхом приєднання до юридичної особи – КЗ «Публічна бібліотека ім. А. Кримського» Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади (ЄДРПОУ 41970023). Визначено, що КЗ «Публічна бібліотека ім. А. Кримського» є правонаступником усіх прав та обов`язків КЗ «Центральна бібліотека М. Томенка» Шполянської міської ради ОТГ (т. 1 а.с. 37-38).
Рішенням сесії Шполянської міської ради Черкаської області від 22.12.2020 № 2-53/IХ затверджено штатний розпис КЗ «Публічна бібліотека ім. А. Кримського» Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області на 2021 рік (т. 1, а.с. 39).
Згідно з додатком до рішення від 22.12.2020 №2-53/IХ у штатному розписі на 2021 рік комунального закладу «Публічна бібліотека ім. А. Кримського» Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області на 2021 рік відсутня посада завідуючої відділом обслуговування дітей (т. 1 а.с.40).
Наказом № 15 по Шполянській районній централізованій бібліотечній системі від 28.12.2020 року «Про попередження працівників Шполянської центральної районної бібліотеки ім. М. Томенка Шполянської районної ради про наступне вивільнення у порядку ст. 49-2 Кодексу законів про працю України» вирішено попередити працівників Шполянської центральної бібліотеки ім. М. Томенка Шполянської районної ради про наступне вивільнення у зв`язку із реорганізацією шляхом приєднання до КЗ «Публічна бібліотеки ім. А. Кримського» Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області. З вказаним наказом ОСОБА_1 ознайомлена 28.12.2020 (т.1 а.с. 41-46).
Відповідно до рішення Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області від 09.02.2021 за № 4-46/IX КЗ «Публічна бібліотека ім. А. Кримського» Шполянської міської ради ОТГ реорганізовано шляхом приєднання до КЗ «Центр культури та дозвілля» Шполянської міської ради ОТГ (т. 1 а.с. 166-168).
Рішенням Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області від 09.02.2021 за № 4-47/IX затверджено штатний розпис КЗ «Центр культури та дозвілля» Шполянської міської ради ОТГ, відповідно до додатку якого, посада бібліотекара (м. Шпола – Горького), 0,5 виключена (т.1 а.с. 171-174).
Згідно з листком непрацездатності Серії АЛГ № 355627 ОСОБА_1 перебувала на лікуванні у період з 23.02.2020 по 02.03.2020 (т. 1 а.с.170).
Наказом голови комісії з реорганізації КЗ «Централізована бібліотечна система ім. М. Томенка» Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області від 03.03.2021 № 14 ОСОБА_1 звільнено з посади завідуючої відділом обслуговування дітей комунального закладу «Централізована бібліотечна система ім. М. Томенка» у зв`язку із реорганізацією комунального закладу «Централізована бібліотечна система ім. М. Томенка», на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України 5 березня 2021 року (т.1 а.с.13, 47).
Згідно з актом голови комісії з реорганізації КЗ «Централізована бібліотечна система ім. М. Томенка» Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області від 05.03.2021 № 2 ОСОБА_1 видано трудову книжку (т.1 а.с. 48).
Довідкою Шполянської міської ради ОТГ від 04.06.2021 року № 01-18/1642 підтверджено виплату ОСОБА_1 усіх коштів, які належать їй від установи у строки, визначені ст.116 КЗпП України (т. 1 а.с.169).
Відповідно до заяви від 22.10.2019 адресованої голові первинної профспілкової організації працівників ЦБС ОСОБА_3 , ОСОБА_1 просила виключити її із складу членів первинної профспілкової організації бібліотечних працівників (т. 1 а.с.102).
Згідно з протоколом засідання профспілкового комітету бібліотечних працівників від 23.10.2019 № 23, задоволено заяву члена профспілки бібліотечних працівників ОСОБА_1 та виключено її з членів профспілки (т. 1 а.с.103).
Із протоколу засідання профспілкового комітету бібліотечних працівників № 6 (3), від 13.11.2020 вбачається, що ОСОБА_1 , як бібліотекара відділу обслуговування дітей, прийнято в члени профспілки бібліотечних працівників (т. 1 а.с.199).
Згідно протоколу № 1 загальних зборів працівників Шполянської централізованої бібліотечної системи від 24.12.2020 прийнято рішення про задоволення прохання членів профспілки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та виключення їх із профспілкової організації бібліотечних працівників з 01.01.2021 (т. 1 а.с.175).
Відповідно до протоколу № 1 засідання районного комітету профспілки працівників культури від 22.12.2020, ОСОБА_1 введена в члени обкому профспілки працівників культури (т. 1 а.с. 198).
Вказаний факт підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 22.03.2021, відповідно якого ОСОБА_1 з 06.12.2012 є керівником Шполянської районної профспілкової організації працівників культури (т. 1 а.с.17-19).
Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області від 14.04.2021 № 82, із доходу ОСОБА_1 , яка працювала завідуючою відділом обслуговування дітей комунального закладу «Централізована бібліотечна система ім. М. Томенка» Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади, було утримано профспілкові внески на Шполянську районну профспілкову організацію працівників культури за січень, лютий та березень 2021 (т.1 а.с. 60).
Відповідно до Довідки про доходи, виданої виконавчим комітетом Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області від 26 березня 2021 року № 68, сума нарахованого доходу ОСОБА_1 у січні 2021 року – 7288,50 грн, а у лютому 2021 року – 6850,86 грн, що в сумі складає 14139,36 грн (т. 1 а.с. 74).

Мотивувальна частина 
Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків. 

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. 
Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.
Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в п.1 ст. 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. (ст. 4 ЦПК України).
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст. 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
Згідно з ч. 4 ст. 36 КЗпП України у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (п. 1 ч. 1 ст. 40).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , до звільнення 05.03.2021, працювала завідуючою відділом обслуговування дітей Шполянської центральної районної бібліотеки ім. М. Томенка.
Рішенням сесії Шполянської міської ради Черкаської області від 22.12.2020 № 2-47/IХ «Про реорганізацію КЗ «Централізована бібліотечна система» та його філіалів шляхом приєднання до КЗ «Публічна бібліотека ім. А. Кримського» Шполянської ОТГ вирішено реорганізувати юридичну особу – КЗ «Централізована бібліотечна система ім. М. Томенка» та його філіалів Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади шляхом приєднання до юридичної особи – КЗ «Публічна бібліотека ім. А. Кримського» Шполянської міської ради ОТГ, яка є правонаступником усіх прав та обов`язків останньої (т. 1 а.с. 37-38).
Тобто, КЗ «Централізована бібліотечна система» реорганізована шляхом приєднання до правонаступника – КЗ «Публічна бібліотека ім. А. Кримського» Шполянської міської ради ОТГ.
Крім того, рішенням Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області від 09.02.2021 за № 4-46/IX КЗ «Публічна бібліотека ім. А. Кримського» Шполянської міської ради ОТГ реорганізовано шляхом приєднання до КЗ «Центр культури та дозвілля» Шполянської міської ради ОТГ (т. 1 а.с. 166-168).
Відповідно до ч. 2 ст. 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.
Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦК України).
У постанові від 29 червня 2021 року у справі № 588/1672/18 Верховний Суд роз`яснив, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 вересня 2021 року у справі № 490/372/21 (провадження № 61-10171св21) зазначено, що: «за приписами ч. 1 ст. 40, ч. 1 та ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України вбачається, що власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Тобто, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, які відповідають зазначеним вимогам, що існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. З огляду на викладене, оскільки обов`язок із працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом ч. 3 ст. 49-2 КЗпП роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом усього періоду і існували на день звільнення».
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі № 800/538/17, у постановах Верховного суду від 24 квітня 2020 року у справі № 824/168/19-а, від 29 вересня 2021 року у справі № 380/740/20, від 06 жовтня 2021 року у справі № 331/267/20.
Згідно з ч. 1 ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.
Відповідно до ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.
Власник є таким, що належно виконав указані вимоги КЗпП України стосовно працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.
Роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які є на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.
Оскільки обов`язок із працевлаштування працівника покладається на власника із дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду та які існували на день звільнення.
Апеляційний суд встановив, що відповідно до рішенням сесії Шполянської міської ради Черкаської області від 22.12.2020 № 2-53/IХ затверджено штатний розпис КЗ «Публічна бібліотека ім. А. Кримського» Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області на 2021 рік. Із наданого суду штатного розпису вбачається, що в правонаступника відсутня посада завідуючої відділом обслуговування дітей.
Водночас, цим же штатним розписом введені такі посади, як: дві посади бібліотекаря, методист, директор. Крім того, наявні 0,5 наступних посад: прибиральника службових приміщень, бібліотекар (Шпола Горького), бібліотекар ( АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 АДРЕСА_2 (т. 1 а.с.40).
Крім того, штатним розписом на 2021 рік КЗ «Центр культури та дозвілля» Шполянської міської ради ОТГ, куди увійшли вищеперераховані посади, крім бібліотекар (Шпола Горького) 0,5, загалом передбачено 95 посад.
З вказаним наказом про наступне вивільнення у порядку ст. 49-2 КЗпП України ОСОБА_1 була ознайомлена 28.12.2020.
Відповідачем, як у письмових відзивах, поясненнях, так і в судовому засіданні було наголошено, що новим штатним розписом не передбачено рівноцінної займаній ОСОБА_1 посади, тому їй не могли нічого запропонувати.
Разом з тим, відповідач не надав доказів, що протягом двох місяців, з моменту повідомлення ОСОБА_1 про вивільнення, були відсутні будь-які вакантні посади в КЗ «Публічна бібліотека ім. А. Кримського» Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області на 2021 рік, а в подальшому у КЗ «Центр культури та дозвілля» Шполянської міської ради ОТГ.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 вересня 2021 року у справі № 490/372/21 (провадження №61-10171св21) зазначено: «звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника. Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Таким чином, аналіз зазначених правових норм у їх сукупності з положеннями ст. 43 Конституції України та ст. 240-1 КЗпП України дає підстави для висновку про те, що за змістом ч. 1 ст. 235 КЗпП України працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, установленого законом».
Отже, враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що звільнення позивача ОСОБА_1 відбулося з порушенням вимог ст. 49-2 КЗпП України, оскільки при звільненні їй не було запропоновано вакантних на підприємстві посад, тобто роботодавцем не виконаний обов`язок з працевлаштування працівника. Відсутність вакантних посад у вказаний період відповідачем не доведено.
Разом з тим, звертаючись із даним позовом, ОСОБА_1 вказувала на таке порушення роботодавця трудового законодавства, як відсутність погодження її звільнення із профспілковою організації, членом якої вона є.
Статтею 43 КЗпП України встановлено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених п. 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації) ст. 40 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.
За змістом ч. 3 ст. 252 КЗпП України звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган професійної спілки), крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об`єднання професійних спілок).
Відповідно до роз`яснень, наданих судам у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 (з відповідними змінами) «Про практику розгляду судами трудових спорів», встановивши, що звільнення працівника проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до профспілкового органу, суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду профспілкового органу і після її одержання або відмови профспілкового органу в дачі згоди на звільнення працівника розглядає спір по суті. Не буде суперечити закону, якщо до профспілкового органу в такому випадку звернеться власник чи уповноважений ним орган або суддя при підготовці справи до судового розгляду.
Аналогічну вимогу, зокрема, щодо зупинення провадження по справі з метою запиту згоди виборчого органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника суд розглядає спір по суті, містить і ст. 43 КЗпП України.
Таким чином, законодавець зобов`язує суд, у разі з`ясування того, що немає згоди профспілкового органу на звільнення, зупинити розгляд справи та звернутися до такого профспілкового органу.
Отже, не в залежності від згоди чи не згоди учасників справи, суд зобов`язаний звернутися до профспілкового органу, зокрема первинної профспілкової організації, членом якої є позивач, щодо надання згоди на звільнення його з роботи.
Статтею 16 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» передбачено легалізацію профспілок і їх об`єднань.
Рішенням Конституційного Суду України від 18 жовтня 2000 року № 11-рп/2000 (справа про свободу утворення профспілок) положення статті 16 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» в частині встановлення таких умов легалізації профспілок, які фактично пов`язують початок діяльності створеної з метою забезпечення і захисту інтересів працівників організації як профспілки з моментом її реєстрації у відповідних органах, що рівнозначно вимозі про попередній дозвіл на утворення профспілки, визнано такими, що не відповідають частині третій статті 36 Конституції України.
Законом України від 13 грудня 2001 року № 2886-III «Про внесення змін до Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» статтю 16 вказаного закону було викладено в новій редакції, згідно з якою профспілки, їх об`єднання легалізуються шляхом повідомлення на відповідність заявленому статусу залежно від рівня виборної організації, відповідно Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласними, Київським та Севастопольським міськими, районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення) управліннями юстиції. При цьому легалізуючий орган не може відмовити в легалізації профспілки, а лише може запропонувати профспілці надати додаткову документацію, необхідну для підтвердження статусу.
Профспілка набуває права юридичної особи з моменту затвердження статуту. Статусу юридичної особи набувають також організації профспілки, які діють на підставі її статуту. Статус організацій всеукраїнської профспілки чи профспілки іншого статусу визначається статутом цієї профспілки. Про належність до певної профспілки організації, які діють на підставі статуту цієї профспілки, надсилають легалізуючому органу за місцем свого знаходження повідомлення із посиланням на свідоцтво про легалізацію профспілки, на підставі якого вони включаються до реєстру об`єднань громадян. Первинні профспілкові організації також письмово повідомляють про це роботодавця.
Таким чином, закон пов`язує початок діяльності профспілки з моменту затвердження статуту профспілки та набуття нею прав юридичної особи, а статус організації профспілки є похідним від статусу спілки, за статутом якої вони діють.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 21 березня 2012 року у справі № 6-4цс12, відповідно до ст. 16 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», Рішення Конституційного Суду України від 18 жовтня 2000 року № 11-рп/2000 профспілки, їх об`єднання легалізуються шляхом повідомлення на відповідність заявленого статусу.
Відповідач в процесі розгляду справи зазначав, що первинною профспілковою організацією є Профспілковий комітет бібліотечних працівників та наголошував на тому, що ОСОБА_1 виключено із членів даної організації 23 жовтня 2019 року за Протоколом засідання профспілкового комітету бібліотечних працівників № 23.
Разом з тим, судом установлено, що в матеріалах справи відсутні докази наявності в КЗ «Централізована бібліотечна система ім. М. Томенка» Шполянської міської ради ОТГ первинної профспілкової організації. Будь-яких даних про те, що Профспілковий комітет бібліотечних працівників зареєстрований у визначеному законом порядку та визнаний первинною профспілковою організацією відповідача матеріали справи не містять, а сторонами в процесі розгляду справи апеляційним судом не було надано.
При цьому, позивач ОСОБА_1 , згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 22.03.2021, з 06.12.2012 є керівником Шполянської районної профспілкової організації працівників культури.
Однак, доказів того, що Шполянська районна профспілкова організація працівників культури легалізована у визначеному законом порядку та є первинною профспілковою організацією відповідача, суду надано не було.
Враховуючи, що сторонами па справі не доведена наявність первинної профспілкової організації, в суду апеляційної інстанції відсутні підстави для звернення до первинної профспілкової організації, щодо надання згоди на звільнення ОСОБА_1 з роботи.
Разом з тим, з урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення ОСОБА_1 на роботі із виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Однак, як встановлено судом апеляційної інстанції із витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 19 жовтня 2021 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис № 1000201120010005764 про припинення юридичної особи КЗ «Централізована бібліотечна система ім. М. Томенка» Шполянської міської ради ОТГ (підстава: рішення щодо реорганізації). Правонаступником зазначено КМ «Публічна бібліотека імені А. Кримського» Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області.
Відповідно до ч. 2 ст. 104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.
Відповідно до ст. 240-1 КЗпП України у разі, коли працівника звільнено без законної підстави або з порушенням встановленого порядку, але поновлення його на попередній роботі неможливе внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язує ліквідаційну комісію або власника (орган, уповноважений управляти майном ліквідованого підприємства, установи, організації, а у відповідних випадках - правонаступника), виплатити працівникові заробітну плату за весь час вимушеного прогулу. Одночасно орган, який розглядає трудовий спір, визнає працівника таким, якого було звільнено за п. 1 ст. 40 цього Кодексу. На такого працівника поширюються пільги і компенсації, передбачені ст. 49-3 цього Кодексу для вивільнюваних працівників, а його зайнятість забезпечується відповідно до Закону України «Про зайнятість населення».
Аналогічні положення містяться у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 (з відповідними змінами) «Про практику розгляду судами трудових спорів», а саме: у випадку, коли працівника звільнено без законних підстав або з порушенням встановленого порядку, але поновити його на роботі неможливо внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, суд визнає звільнення неправильним і зобов`язує ліквідаційну комісію або власника (орган, уповноважений управляти майном ліквідованого підприємства, установи, організації, а у відповідних випадках - правонаступника) виплатити цьому працівникові заробітну плату за час вимушеного прогулу (ч. 2 ст. 235 КЗпП (322-08). Одночасно суд визначає працівника звільненим за п.1 ст.40 КЗпП (322-08) у зв`язку з ліквідацією підприємства, установи, організації. 
При визначенні середнього заробітку за час вимушеного прогулу, апеляційний суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Порядок розрахунку середнього заробітку регулюється Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі по тексту - Порядок).
Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку в даному випадку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.
Згідно п. 5 Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої Судової палати Касаційного цивільного суду від 21 липня 2021 року у справі № 462/1586/19 (провадження № 61-22593св19) зазначено, «що у справі, яка переглядається в касаційному порядку, та у справі № 462/5557/18, розмір середньоденної заробітної плати є обставиною, яка належить до предмета доказування.
Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (у редакції на час постановлення рішень судами попередніх інстанцій) (далі -Порядок) нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства».
ОСОБА_1 суду була надана довідка про доходи, яка містила дані про розмір її заробітку за два місяці, що передували звільненню, а саме за січень 2021 року – 7288,50 грн та за лютий 2021 року – 6850,86 грн, а всього 14139,36 грн та розрахунок середньої заробітної плати.
Відповідач не спростував надані ОСОБА_1 розрахунки.
Середня заробітна плата позивача, виходячи із виплат за останні два календарні місяці, що передували звільненню, складає 362,39 грн (7288,50+6850,86) : 39 (19 робочих днів у січні 2021 року та 20 робочих днів у лютому).
Розрахунковим періодом за який підлягає стягненню середній заробіток є період з 09 березня 2021 року (наступного робочого дня після звільнення включно) по 19 жовтня 2021 року (день внесення відомостей в ЄДРПОУ включно), протягом якого було 153 робочі дні. 
Отже середній заробіток за час вимушеного прогулу становить 55470,15 грн, виходячи з розрахунку 153 (робочих днів) х 362,55 грн (середньоденна заробітна плата).
Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_1 було надано довідку із Шполянської районної філії Черкаського обласного центра зайнятості від 13 грудня 2021 року №1238, з якої вбачається, що за період з 06 квітня 2021 року по 30 листопада 2021 року ОСОБА_1 отримано 27155,84 грн виплат по безробіттю.
При цьому, із 27155,84 грн, у листопаді 2021 року отримано 2875,48 грн, а в жовтні 2021 року - 2916,84 грн, а за 11 робочих днів - 1604,26 грн. 
За період 06.04.2021 по 19.10.2021 ОСОБА_1 отримано 22676,10 грн.
Отже, враховуючи виплачені позивачу кошти, із відповідача підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 32794,05 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу (55470,15 грн -22676,10).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Дослідивши матеріали справи колегія суддів доходить висновку, що права позивача були порушені оскільки їй не було запропоновано жодної посади.
Залишаючи без задоволення позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності, однак, судом не було враховано вищевказані обставини та не надано належної оцінки доказам наявним в матеріалах справи, у зв`язку з чим суд дійшов до хибних висновків, а тому, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду скасувати з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , визнавши незаконним її звільнення за Наказом голови комісії з реорганізації КЗ «Централізована бібліотечна система ім. М. Томенка» Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області Коваля Д. П. від 03 березня 2021 № 14, на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, визнати ОСОБА_1 такою, що звільнена з посади завідувача відділом обслуговування дітей КЗ «Централізована бібліотечна система ім. М. Томенка» Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області з 19 жовтня 2021 року за п. 1 ст. 40 КЗпП України та стягнути з КЗ «Публічна бібліотека імені А. Кримського» Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 32794,05 грн, без врахування податків і обов`язкових платежів, що мають справлятися при виплаті заробітної плати.        
В порядку ч. 13 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог і вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 , зокрема в частині виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за який нею сплачений судовий збір, із КЗ «Публічна бібліотека імені А. Кримського» Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області підлягає стягненню 2270 грн судового збору за подачу позову та апеляційної скарги (908+1362).
Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 03 вересня 2021 року скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Комунального закладу «Централізована бібліотечна система ім. М. Томенка» Шполянської Міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області, в особі голови комісії з припинення юридичної особи Коваля Дмитра Павловича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Шполянська районна профспілкова організація працівників культури, Черкаська обласна профспілкова організація профспілки працівників культури, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за вимушений прогул задовольнити частково.
Визнати незаконним звільнення ОСОБА_1 за Наказом голови комісії з реорганізації Комунального закладу «Централізована бібліотечна система ім. М. Томенка» Шполянської міської ради Об`єднаної територіальної громади Черкаської області Коваля Дмитра Павловича від 03 березня 2021 року №14, на підставі пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України.
Визнати ОСОБА_1 такою, що звільнена з посади завідувача відділом обслуговування дітей Комунального закладу «Централізована бібліотечна система ім. М. Томенка» Шполянської міської ради Об`єднаної територіальної громади Черкаської області з 19 жовтня 2021 року за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України.
Стягнути з Комунального закладу «Публічна бібліотека імені А. Кримського» Шполянської міської ради Об`єднаної територіальної громади Черкаської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 32 794,05 грн, без врахування податків і обов`язкових платежів, що мають справлятися при виплаті заробітної плати.
У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.
Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення заробітної плати за один місяць в розмірі 6 163,35 грн без врахування податків і обов`язкових платежів, що мають справлятися при виплаті заробітної плати.
Стягнути з Комунального закладу «Публічна бібліотека імені А. Кримського» Шполянської міської ради Об`єднаної територіальної громади Черкаської області на користь ОСОБА_1 2270 грн судового збору за подачу позову та апеляційної скарги.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.
Повний текст постанови складено 17 грудня 2021 року.

Головуючий         Л. І. Василенко

Судді: В. Г. Бородійчук

О. В. Карпенко