ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2021 року          м.Дніпро                                                   Справа №  904/4289/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді  Антоніка С.Г.(доповідач),
суддів Іванова О.Г., Дарміна М.О.
при секретарі судового засідання: Грачов А.С.

розглянувши матеріали апеляційної скарги  Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат"  на рішення  Господарського суду Дніпропетровської області від  04.08.2021р., ухвалене суддею Мілєвою І.В., повний текст якого складений 04.08.2021р., у справі  № 904/4289/21

за позовом  Державного підприємства "38 відділ інженерно-технічних частин", Дніпропетровська область, м. Кам`янське
до  Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", Дніпропетровська область, м. Жовті Води

про  стягнення 24  339 197,43 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "38 відділ інженерно-технічних частин" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 31 393 971,77 грн., з яких: 29 638 457,38 грн. основний борг, 1 755 514,39 грн. пеня.
Заявою про зменшення позовних вимог від 22.06.2021р.. просив стягнути  21  751  896,16 грн. основного боргу та 2  587  301,27 грн. пені, а заявою від 27.07.2021р. відмовився від позовних вимог в частині основного боргу в сумі 4  000  000 грн., у зв?язку з її сплатою відповідачем. 
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2021 року заяву Державного підприємства "38 відділ інженерно-технічних частин" про відмову від позову задоволено. Прийнято заявлену Державним підприємством "38 відділ інженерно-технічних частин" відмову від позову. Провадження у справі № 904/4289/21 в частині стягнення основного боргу у розмірі 4 000 000,00грн. закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з відмовою позивача від позову та прийняттям такої відмови судом. Позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Державного підприємства "38 відділ інженерно-технічних частин" 19 551 896,10 грн., з яких: 17 751 896,16 грн. основний борг, 1 800 000,00грн. пеня, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 365 014,94 грн. В решті позову відмовлено.
Приймаючи оскаржуване рішення про закриття провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України в частині стягнення 4000000,00грн., господарський суд послався на те, що відповідач сплатив частину основного боргу у вказаній сумі та позивач відмовився від позову цій частині.
Задовольняючи позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості 17 751 896,16 грн. основного боргу та 1 800 000,00грн. пені, господарський суд вказав, що доказів оплати наданих послуг в сумі 17 751 896,16 грн. відповідач не надав.
При цьому господарським судом було частково задоволено клопотання відповідача про зменшення розміру пені та зменшено її розмір до 1800000,00грн.
Не погодившись з рішенням господарського суду, відповідач  звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою про скасування цього рішення в частині стягнення 1800000, 00 грн. та  просив прийняти нове рішення, яким зменшити розмір неустойки на 90%.
Апеляційна скарга обгрунтована наступним:
- взаємне неналежне виконання сторонами зобов`язань за договором не створило жодних негативних наслідків як для сторін, так і для третіх осіб, а відтак розмір заявленої до стягнення неустойки є таким, що не відповідає наслідкам неналежного виконання ДП «СхідГЗК» своїх договірних зобов`язань;
- неналежне виконання ДП «СхідГЗК» своїх договірних зобов`язань спричинене не звини відповідача, а з незалежних від нього підстав, без належного і своєчасного фінансування з боку ДП «НАЕК «Енергоатом», який є єдиним покупцем продукції відповідача – уранового оксидного концентрату у 2020-2021 роках та систематичного невиконання з боку ДП «НАЕК «Енергоатом» «Графіка платежів за УОК» стало логічним наслідком порушення ДП «СхідГЗК» інших договірних зобов`язань з контрагентами;
- з урахуванням систематичних порушень графіку платежів з боку ДП «НАЕК «Енергоатом», підприємство Відповідача було фактично виведено у тимчасовий простій, відбулося систематичне перенесення строків виплати заробітної плати працівникам підприємства, також у зв`язку з недофінансуванням, ДП «СхідГЗК» систематично отримувало попередження про відключення електроенергії та газопостачання.
- стягнення з ДП «СхідГЗК» заявленої неустойки в розмірі 1800000,00 грн. фактично призведе до неплатоспроможності підприємства.
- сума, заявлена до стягнення, є досить великою, і сплата всієї суми може призвести до зупинки діяльності підприємства. 
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Ухвалою колегії суддів Центрального апеляційного господарського суду від 27.09.2021 року ухвалено відкрити   апеляційне провадження у справі      №904/4289/21. Розгляд справи призначений в судовому засіданні.
Згідно  ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами,  що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі та у відзиві, вислухавши пояснення представників сторін в межах доводів та вимог апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 23.12.2019 між Державним підприємством "38 відділ інженерно-технічних частин" (виконавець) та Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (замовник) було укладено договір № 1034/17 на охорону об`єктів Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" підрозділом ВВО ДП "38 ВІТЧ" (далі - договір).
За цим договором виконавець зобов`язується надавати послуги з охорони об`єктів Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" протягом 2020-2022 років відповідно до вимог Закону України «Про охоронну діяльність», тощо. За цим договором замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконавцю послуги з охорони об`єктів на умовах цього договору (п. 2.1. договору).
Замовник передає, а виконавець приймає під охорону об`єкти замовника, зазначені в розділах 8, 10 Акту МВК та Дислокації об`єктів ДП «Схід ГЗК», погодженої з виконавцем і затвердженої замовником (додаток № 1 до договору). Виконавець здійснює нагляд (періодичний контроль) за об`єктами замовника зазначених в Дислокації об`єктів ДП "Схід ГЗК», які знаходяться під наглядом (періодичним контролем), погодженої з виконавцем і затвердженої замовником (додаток № 3 до договору) (п. 3.1. договору).
Забезпечення охорони, пропускного та внутрішньооб`єктового режиму на об`єктах замовника, порядку дій у надзвичайних ситуаціях у випадку диверсій на об`єктах, приймання об`єктів під охорону та заходів з охорони державної таємниці, здійснюється виконавцем на підставі діючих на час укладання цього договору організаційно-розпорядчих документів ДП "СхідГЗК" до розроблення нових таких документів (п. 3.2. договору).
Сума даного договору визначається затвердженим кошторисом витрат на охорону об`єктів ДП «Схід ГЗК» силами особового складу ВВО ДП "38 ВІТЧ" на рік (додаток № 2 до договору), який є невід`ємною частиною дійсного договору. Загальний розмір щомісячної плати за надані послуги з охорони об`єктів ДП "Схід ГЗК" на дату укладання цього договору становить 6 935 980,68 грн., у тому числі ПДВ - 1 155 996,78 грн. Загальна сума договору на рік складає 83 231 768,16 грн., у т.ч. ПДВ - 13 871 961,36 грн. Загальна сума договору на 2020 - 2022 роки складає 249 695 304,48 грн., у т.ч. ПДВ - 41 615 884,08 грн. (п. 4.1. договору).
Відповідно до п. 4.2. договору порядок оплати:
В термін до 5 числа місяця, наступного за звітним, виконавець та замовник оформляють акт виконаних робіт, який підтверджує факт надання охоронних послуг замовнику за звітний період (п. 4.2.1. договору).
Замовник здійснює щомісячну оплату до договору на підставі наданого виконавцем рахунку за надання охоронних послуг та затвердженого сторонами акту виконаних робіт, шляхом перерахування коштів на рахунок виконавця (п. 4.2.2. договору).
Оплата щомісячної суми договору здійснюється до 10 числа місяця, що слідує після звітного (п. 4.3. договору).
За несвоєчасну оплату виконавцю за здійснення охоронних послуг по умовам дійсного договору за вини замовника, замовнику нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення (п. 4.5. договору).
Замовник зобов`язаний вчасно і в повному обсязі оплачувати надані виконавцем послуги відповідно до умов цього договору (п. 6.2.17. договору).
Цей договір укладається терміном до 31.12.2022 та вступає в силу з 01.01.2020. Строк дії договору може бути змінений за згодою сторін, шляхом підписання сторонами додаткової угоди, або іншого завчасного письмового узгодження шляхом направлення відповідних листів та отримання позитивної відповіді сторони (п. 11.1. договору).
Позивач на виконання умов договору у період з серпня 2020 року по грудень 2020 року надав відповідачу послуги на загальну суму 34 679 903,40 грн., на підтвердження чого надав підписані сторонами та скріплені їх печатками акти здачі-приймання робіт (надання послуг):
- № 489 від 05.09.2020 про надання послуг за серпень 2020 року на суму 635 980,68 грн. з ПДВ (а.с. 20);
- № 549 від 05.10.2020 про надання послуг за вересень 2020 року на суму 6935 980,68 грн. з ПДВ (а.с. 21);
- № 610 від 05.11.2020 про надання послуг за жовтень 2020 року на суму 6935 980,68 грн. з ПДВ (а.с. 22);
- № 672 від 05.12.2020 про надання послуг за листопад 2020 року на суму 6935 980,68 грн. з ПДВ (а.с. 23);
- № 5 від 05.01.2021 про надання послуг за грудень 2020 року на суму 6 935 980,68 грн. з ПДВ (а.с. 24).
Вказані акти підписані сторонами та скріплені їх печатками без жодних зауважень чи заперечень.
Відповідно до п. 4.3. договору оплата щомісячної суми договору здійснюється до 10 числа місяця, що слідує після звітного.
Однак, як зазначає позивач, відповідач в порушення умов договору за надані послуги сплатив лише частково, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 17 751 896,16 грн.
Дані обставини сторонами не заперечується.
Як вбачається з тексту апеляційної скарги, рішення господарського суду оскаржується позивачем в частині відмови в задоволенні клопотання про зменшення розміру пені на 90%.
Розглядаючи доводи апеляційної скарги, судова колегія враховує наступні положення діючого законодавства України.
Відповідно ч. 1            ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.
За приписами ч. 4            ст. 551 ЦК України,     розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
При цьому, згідно ч.1  ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
Разом з тим, як зазначено в постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 04.02.2020р. у справі № 918/116/19, з посиланням на  рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013р. № 7-рп/2013,    наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.
Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення пені. (п.8.5 постанови Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 19.02.2020р. у справі № 910/1199/19).
Також при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін.
При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, від 04.12.2018 у справі №916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 27.01.2020 у справі №916/469/19, від    04.02.2010р. у справі № 918/116/19.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем під час вирішення справи судом першої інстанції було заявлено клопотання про зменшення розміру пені на 90%.
В обгрунтування цього клопотання відповідач послався на той факт, що неналежне виконання ДП «СхідГЗК» своїх договірних зобов`язань спричинене не з вини відповідача, а з незалежних від нього підстав, а саме: відсутність коштів прямо пов`язана з невиконанням своїх договірних зобов`язань ДП «НАЕК «Енергоатом», який є єдиними покупцем продукції ДП «СхідГЗК»: уранового оксидного концентрату у 2020-2021 рр., між тим, без належного і своєчасного фінансування з боку ДП «НАЕК «Енергоатом», передбаченого умовами договору та систематичного невиконання з боку ДП «НАЕК «Енергоатом» «Графіка платежів за УОК», стало логічним наслідком порушення ДП «СхідГЗК» інших договірних зобов`язань з контрагентами.
Зазначив, що з урахуванням систематичних порушень графіку платежів з боку ДП «НАЕК «Енергоатом», підприємство відповідача було фактично виведено у тимчасовий простій, систематичне перенесення строків виплати заробітної плати працівникам підприємства. 
Також у зв`язку з недофінансуванням, ДП «СхідГЗК» систематично отримувало попередження про відключення електроенергії та газопостачання. 
Водночас,  за результатом виконання сторонами договору, збитки позивачу в розумінні ст. 16 Цивільною кодексу України, взагалі завдані не були. 
Відповідач вказував, що стягнення з ДП «СхідГЗК» заявленої суми неустойки фактично призведе до неплатоспроможності підприємства. 
Так, за результатами 2020 року відповідно до Звіту про фінансовий стан ДП «СхідГЗК» (Форма № 1): кредиторська заборгованість за товари, роботи, послуги складає 347 393 тис. грн. (рядок 1615); заборгованість із розрахунків з бюджетом складає 54 554 тис. грн. (рядок 1620); заборгованість з оплати праці 51 071 тис. грн. (рядок 1630); кредиторська заборгованість за одержаними авансами 620 002 тис. грн. (рядок 1635). Відповідно до Звіту про фінансові результати (Форма № 2), збитки підприємства складають 550 199 тис. грн. (рядок 2355). В свою чергу, за результатами 1 кварталу 2021 року відповідно до Звіту про фінансовий стан ДГТ «СхідГЗК» (Форма № 1): кредиторська заборгованість за товари, роботи, послуги складає 566 504 тис. грн. (рядок 1615); заборгованість із розрахунків з бюджетом складає 103 144 тис. грн. (рядок 1620); заборгованість з оплати праці 28 599 тис. грн. (рядок 1630); кредиторська заборгованість за одержаними авансами 732 033 тис. грн. (рядок 1635). Відповідно до Звіту про фінансові результати (Форма № 2), збитки підприємства складають 341 118 тис. грн. (рядок 2355). Вказані обставини не надають можливості співпрацювати з іншими підприємствами та вчасно проводити з ними розрахунки. 
Сума, заявлена до стягнення, є досить великою, і сплата всієї суми одразу може призвести до зупинки діяльності підприємства. Запровадження заходів примусового стягнення вищезазначеної суми, яка для ДП «СхідГЗК» є дуже суттєвою, призведе до тривалого блокування рахунків підприємства, що, у свою чергу стане причиною затримки виплати заробітної плати, сплати податків та інших обов`язкових платежів, неможливості сплати комунальних платежів, закупки виробничо-господарської продукції та зупинення виробництва, а також - до неможливості виконання підприємством своїх договірних зобов`язань та, у свою чергу накладання штрафних санкцій. Арешт рахунків підприємства унеможливить розрахунки за енергоносії, що, в свою чергу потягне припинення енергопостачання підрозділів підприємства, які в цьому випадку можуть загрожувати екологічній безпеці міста Жовті Води, через специфіку своєї діяльності. Державне підприємство «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» є єдиним в Україні підприємством, що здійснює видобуток уранових руд, їх переробку та виробництво закису-окису урану, з якого виготовляється ядерне паливо для атомних станцій України. 
Крім того, ДП "СхідГЗК" віднесено до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держава затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83. За таких обставин відповідач вважає, що у випадку арешту його рахунків і майна, це заблокує його господарську діяльність та унеможливить повне виконання ним боргових зобов`язань перед кредиторами. 
Щодо досліджуваної справи, то доказів остаточного розрахунку за надані позивачем послуги відповідачем в матеріали справи не представлено.
Водночас, господарським судом, при вирішення питання про зменшення розміру неустойки, було враховано інтереси обох сторін, майновий стан сторін та стан розрахунків між сторонами, у зв`язку з чим господарським судом обгрунтовано зменшено розмір пені до 1800000,00грн.
З огляду на викладене підстави для скасування рішення місцевого господарського суду відсутні.
Посилання скаржника на відсутність належного і своєчасного фінансування з боку ДП «НАЕК «Енергоатом», який є єдиним покупцем продукції відповідача – уранового оксидного концентрату у 2020-2021 роках та систематичного невиконання з боку ДП «НАЕК «Енергоатом» «Графіка платежів за УОК» стало логічним наслідком порушення ДП «СхідГЗК» інших договірних зобов`язань з контрагентами колегією суддів до уваги не приймаються.
Так, відповідно до п. 4.5 договору за несвоєчасну оплату виконавцю за здійснення охоронних послуг по умовам дійсного договору за вини замовника, замовнику нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення.
Отже, укладаючи договір та погоджуючись з його умовами, відповідач усвідомлював, що повинен своєчасно сплачувати за надані позивачем послуги та у разі невиконання договірних зобов`язань може нести відповідальність у вигляді сплати пені.
При цьому, наявність у відповідача значних  боргів та важкого фінансового стану не є винятковим випадком і підставою для зменшення неустойки на 90% та  не може свідчити про помилковість висновків місцевого господарського суду щодо наявності підстав для зменшення розміру неустойки до 180000,00, оскільки вони оцінювалися в сукупності з іншими обставинами.
Інших  належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75,  76 ГПК України  на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі, відповідач не надав.
Оскільки доводи відповідача не підтвердилися, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлені всі фактичні обставини справи, їм дана належна правова оцінка, отже підстави для скасування постановленого судового рішення у справі відсутні.
Витрати за подання апеляційної скарги покладаються відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.  129,  269,  270,  275,  276,  281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2021р. справі № 904/4289/21залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено    19.11.2021р.

Головуючий суддя                                                        С.Г. Антонік

Суддя                                                                            М.О. Дармін

Суддя                                                                            О.Г.  Іванов