ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       24 листопада 2021 року                                                         м. Чернівці
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., розглянувши провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 28 жовтня 2021 року, -
ВСТАНОВИВ:
Постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 28 жовтня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок в дохід держави.
Згідно з постановою районного суду ОСОБА_1 04 вересня 2021 року о 13 год. 04 хв. в с. Тарашани, на А/Д М-19 526 км Чернівецького району Чернівецької області, в порушення п. 2.5 ПДР, керував автомобілем марки «Mercedes Benz», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагували на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.
На вказану постанову особа, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Глибоцького районного суду Чернівецької області від 28 жовтня 2021 року по справі №715/2179/21 та скасувати таку постанову й закрити відносно нього провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ЄУНСС: 7157/2179/21
Провадження: №33/822/612/21 Головуючий у І інстанції: Маковійчук Ю.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Потоцький В.П.
Свої вимоги в частині поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтовував тим, що останній день оскарження постанови районного суду припав на 06 листопада 2021 року, тобто суботу (вихідний день), а він подав апеляційну скаргу в перший робочий день - понеділок 08 листопада 2021 року, а тому просив врахувати дані обставини та поновити йому строк на апеляційне оскарження.
В іншій частині свої апеляційні доводи обґрунтовував тим, що судом першої інстанції неповно і не всебічно досліджено докази, що містяться в матеріалах справи, а зроблено поверхневий висновок про доведеність його вини.
Нна думку апелянта, працівниками поліції не було запропоновано йому пройти огляд на стан сп`яніння у визначеному законодавством порядку, а тому він самостійно звернувся до медичного закладу задля цього. Згідно з висновком Чернівецького обласного наркологічного диспансеру №827 від 04 вересня 2021 року він не перебував у стані сп`яніння. Однак судом вказані факти не були взяті до уваги.
Також, судом не взято до уваги й те, що працівники поліції не дотрималися вимог п. 8 Постанови №1103 від 17 грудня 2008 року, а саме у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
У судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно зі ст. 294 КУпАП його неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що строк на апеляційне оскарження не пропущено, а тому не підлягає поновленню, та одночасно приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно зі ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, про що має бути зазначено у постанові.
Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддею місцевого суду вказаних вимог не було дотримано в повному обсязі.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно пункту 2, пункту 4 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Відповідно до п. 12 Розділу II вказаної Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №036720 від 04.09.2021р., складеного відносно ОСОБА_1 , вбачається, що під час зупинки останнього поліцейським виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук (а.с.1).
Разом з тим, апеляційним судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів використання поліцейським спеціальних технічних засобів, як те передбачено ч. 2 ст. 266 КУпАП, для виявлення вказаних ознак.
Як вбачається із відеозапису, який міститься на арк.6 – диск, ОСОБА_1 зупинили працівники поліції за порушення правил дорожнього руху, а саме за перевищення встановленого швидкісного обмеження, при цьому під час спілкування з поліцейськими, останній поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, висловлював свої заперечення, та неодноразово вказував, що поспішає. При цьому його поведінка цілком відповідала обстановці.
Також переглядом відеозапису встановлено те, що працівник поліції назвав ОСОБА_1 лише одну ознаку наркотичного сп`яніння – поведінка, що не відповідає обстановці, однак, в подальшому, коли ОСОБА_1 заперечував наявність такої ознаки та вказував на незаконність дій працівника поліції, останній зазначив і іншу ознаку, а саме: тремтіння рук, проте і таку ОСОБА_1 заперечив та неодноразово вказував на її відсутність.
Більш того, така ознака як «зіниці не реагують на світло» взагалі не була ані озвучена водієві, ні встановлена у нього.
Також із направлення на огляд транспортного засобу/громадянина з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.06.2021р., вбачається, що працівником поліції було виявлено у ОСОБА_1 лише таку ознаку наркотичного сп`яніння, як поведінка не відповідає обстановці, при цьому, інших, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначено не було.
Враховуючи наведене вище в своїй сукупності, апеляційний суд вважає, що підстав для проведення огляду на стан сп`яніння не було, оскільки ОСОБА_1 чітко відповідав на поставлені йому запитання, його поведінка відповідала обстановці, а такі ознаки, як: тремтіння пальців рук, зіниці не реагують на світло, у нього взагалі працівниками поліції не перевірялись та не встановлювались.
Крім цього, із відеозапису з нагрудних боді-камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 спочатку відмовлявся пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та таку незгоду пояснював неправомірними діями працівників поліції, а в подальшому, коли працівник поліції відійшов до службового автомобіля для складання протоколу, ОСОБА_1 погодився пройти огляд, проте працівники поліції повідомили йому, що вже запізно і вони будуть «оформляти відмову», що, на думку апеляційного суду, свідчить про необ`єктивність та упередженість з боку працівників поліції, та як наслідок незаконність складеного протоколу про адміністративне правопорушення.
Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч.1,7 ст.266 КУпАП, особи, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.
Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів того, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом, що підтверджує необґрунтованість підозр щодо його перебування у стані наркотичного сп`яніння та відсутність підстав для направлення його для медичного огляду.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За вказаного апеляційний суд приходить до переконливого висновку, що наявні в матеріалах справи докази з достатньою повнотою не підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, оскільки ставлять під сумнів взагалі підстави для проведення огляду, а тому справа підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 289, 294 КУпАП України,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 28 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя Чернівецького 
апеляційного суду                                         В.П. Потоцький