ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/513/21 Справа № 700/394/21 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП	Головуючий у І інстанції Пічкур С. Д.   Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Лисянського районного суду Черкаської області від 05 листопада 2021 року, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-
в с т а н о в и в:

Постановою Лисянського районного суду Черкаської області від 05 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. без позбавленням права керування транспортними засобами.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн. 00 коп. 
Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 10.06.2021, о 23-57 год. у смт.Лисянка по вул.Небесної Сотні, ОСОБА_1 керував скутером Honda Tact AF 30 б/н, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах з порожнини рота, порушення координації руху). Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, у встановленому законом порядку, в присутності свідків водій відмовився, чим порушив 2.5. ПДР України.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Не погодившись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Лисянського районного суду Черкаської області від 05 листопада 2021 року.
В апеляційній скарзі посилається на те, що постановою Лисянського районного суду Черкаської області від 16 липня 2021 року матеріали даної справи було повернуто до Сектору поліцейської дільниці №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області для належного оформлення. Проте, працівниками поліції порушення вимог чинного законодавства усунуті не були, а 22.10.2021 складено новий протокол. 
Зазначає, що судом не взято до уваги ту обставину, що працівники поліції не пропонували йому пройти освідування відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735.
Тоді як новий протокол не був йому вручений, його не викликали до поліції, проте зроблено запис про нібито відмову в його отриманні, копію якого він отримав засобами поштового зв`язку через декілька днів після розгляду справи в суді і накладення на нього стягнення. 
Вказує, що в протоколі не зазначено номер транспортного засобу, хоча в першому протоколі він був зазначений. Не з`ясовано ту обставину, що його не зупиняли працівники поліції, а під`їхали до нього коли він був біля магазину і не був взагалі учасником дорожнього руху. Та те, що під час його спілкування з працівниками поліції у них відеободікамер не було. 
В судове засідання, призначене апеляційним судом на 10.12.2021 на 11:00 год. ОСОБА_1 не з`явився. В своїй апеляційній скарзі просив розгляд справи провести без його участі. 
Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або у суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб. 
Вважаю, що у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП перешкод для розгляду справи немає, а тому апеляційний розгляд можливо проводити у відсутності ОСОБА_1 .
Перевіривши матеріали справи і обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.
Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.
Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають. 
Незважаючи на позицію ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 018571 від 10.06.2021, складеного поліцейським РПП СПД №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області Мараховською Л.В. про те, що 10.06.2021 о 23 год. 57 хв. ОСОБА_1 керував транспорним засобом Honda Tact НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків водій, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП;
- пояснень ОСОБА_1 від 10.06.2021, згідно яких, 10.06.2021 о 23 год. він випив один бокал алкогольного пива, після чого керував скутером Honda Tact № НОМЕР_2 . Зазначив, що він відмовився від освідування;
- пояснень від 11.06.2021, отриманих від свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких, ОСОБА_1 відмовився пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння на приладі «Драгер» та у Лисянській ЦРЛ. За зовнішніми ознаками ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, так як від нього було чути запах спиртного.
Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності. 
В апеляційній скарзі апелянт посилався на те, що постановою Лисянського районного суду Черкаської області від 16 липня 2021 року матеріали даної справи було повернуто до Сектору поліцейської дільниці №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області для належного оформлення. Проте, працівниками поліції порушення вимог чинного законодавства усунуті не були, а 22.10.2021 складено новий протокол, який не був йому вручений, його не викликали до поліції, проте зроблено запис про нібито відмову в його отриманні, копію якого він отримав засобами поштового зв`язку через декілька днів після розгляду справи в суді і накладення на нього стягнення. Крім того, у даному протоколі не зазначено номер транспортного засобу, хоча в першому протоколі він був зазначений. 
З врахуванням наявних у матеріалах справи доказів, які підтверджують винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вважаю зазначені доводи апелянта неприйнятними.
Зокрема, в своїх поясненнях ОСОБА_1 підтвердив факт вживання ним алкогольного пива та керування транспортним засобом. 
Крім того, досліджений під час апеляційного розгляду наявний у матеріалах справи відеозапис підтверджує факт керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. 
В зв`язку із чим, неспроможними є його доводи, викладені в апеляційній скарзі, що його не зупиняли працівники поліції, а під`їхали до нього коли він був біля магазину і не був взагалі учасником дорожнього руху. Під час його спілкування з працівниками поліції у них відеободікамер не було. Та те, що працівники поліції не пропонували йому пройти освідування відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735.
Тоді як згідно вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.
Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).
Дослідивши вказані докази і оцінивши їх з точки зору належності, допустимості та достовірності в їх сукупності, вважаю винуватість ОСОБА_1 доведена.
Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33,34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.
З огляду на викладене, вважаю, що постанова Лисянського районного суду Черкаської області від 05 листопада 2021 року щодо  ОСОБА_1  є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, як того просить апелянт, - відсутні. 
Одночасно із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1  за подання апеляційної скарги на оскаржувану постанову місцевого суду сплатив судовий збір у сумі 681 грн. 00 коп., згідно квитанції 0.0.2347581727.1 від 19.11.2021, який підлягає поверненню відповідно Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, - 

п о с т а н о в и в:

Постанову Лисянського районного суду Черкаської області від 05 листопада 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП – залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , – без задоволення. 
Повернути з державного бюджету  ОСОБА_1 судовий збір у сумі 681 (шістсот вісімдесят одну) грн. 00 коп., за оригіналом квитанції 0.0.2347581727.1 від 19.11.2021, (дата оплати: 19.11.2021, платник:  ОСОБА_1 ).
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба