Ухвала
 
10 грудня 2021 року
м. Київ
 
справа № 2-711/11
провадження № 61-19427ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,                       Тітова М. Ю., 
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 січня 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» про визнання кредитного договору частково недійсним,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 січня 2020 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 вересня 2011 року у справі за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 ,                              ОСОБА_1 та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Надра» про визнання кредитного договору частково недійсним, відмовлено.
 
29 листопада 2021 року (згідно з відміткою на поштовому конверті)  ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу 
на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 січня 2020 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, оскільки останній день для подання скарги припадав на 19 лютого 2020 року.
 
В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції їй не надсилалась, про її існування вона не знала. Крім того, через запровадження карантину на території України, вона була вимушена покинути з родиною м. Київ задля уникнення зараження COVID-19, у зв`язку із чимпоштову кореспонденцію не отримувала.  
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на наступне.
 
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною третьою статі 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.
Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржувана ухвала Київського апеляційного суду від 20 січня 2020 року зареєстрована у Єдиному державному реєстрі судових рішень 21 січня                2020 року та оприлюднена 21 січня 2020 року.
Отже, з 21 січня 2020 року ОСОБА_1 мала можливість ознайомитись з оскаржуваним рішенням апеляційного суду та подати касаційну скаргу.
ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 січня 2020 року лише 29 листопада 2021 року, тобто після спливу одного року з дня ухвалення судового рішення апеляційного суду.
 
Визначений частиною третьою статі 394 ЦПК строк є присічним (преклюзивним) і не підлягає поновленню. З його спливом особа втрачає право на касаційне оскарження незалежно від поважності причин його пропуску.
 
Винятки, передбачені пунктами 1, 2 частини третьої статті 394 ЦПК України, відсутні.
 
Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
 
З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на касаційне оскарження судових рішень, особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти всі можливі та залежні від неї дії, в тому числі спрямовані на своєчасне одержання судових рішень.
 
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Гарсія Манібардо проти Іспанії» від 15 лютого 2000 року зазначено, що спосіб, у який стаття 6 застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них.
 
Оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 січня 2020 року подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення апеляційного суду та відсутні підстави, передбачені пунктами  1, 2 частини третьої статті 394 ЦПК України, то у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наведених вище підстав.
 
Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 січня 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» про визнання кредитного договору частково недійсним.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                       Є. В. Коротенко
 
         А. Ю. Зайцев
 
         М. Ю. Тітов