ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 р. 	Справа № 480/4970/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Рєзнікової С.С. ,  Курило Л.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Шосткинської районної державної адміністрації Сумської області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2021, головуючий суддя І інстанції: М.М. Шаповал, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 12.07.21  по справі № 480/4970/21
за позовом                    ОСОБА_1  
до                   Управління соціального захисту населення Шосткинської районної державної адміністрації Сумської області                           
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач 10 червня 2021 року звернувся до суду із позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Шосткинської районної державної адміністрації щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 до 5 травня за 2020 рік як інваліду війни 3-ї групи у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком;
- зобов`язати Управління соціального захисту населення Шосткинської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік як інваліду війни 3-ї групи у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених сум.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є учасником ліквідації наслідків ЧАЕС та відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має право на отримання разової грошової допомоги, яка виплачується щорічно до 05 травня. Зазначає, що допомога виплачена йому у 2020 році в розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 №112. Разом з тим, зазначає, що відповідачем не враховано рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 № 3-р/2020 у справі №1-247/2018 (3393/18), виплата допомоги у 2020 році здійснена не повністю, відповідачем порушено його право на отримання разової грошової допомоги у розмірі відповідно до чинного законодавства.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 адміністративний позов задоволено. 
Визнано протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Шосткинської районної державної адміністрації щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 до 5 травня за 2020 рік як інваліду війни 3-ї групи у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.
Зобов`язано Управління соціального захисту населення Шосткинської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік як інваліду війни 3-ї групи у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених сум.
Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем Управління соціального захисту населення Шосткинської районної державної адміністрації Сумської області подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що у 2020 році позивачу до 05 травня не виплачено разову грошову допомогу, як учаснику бойових дій, оскільки її виплачувало Управління соціального захисту населення Ямпільської районної державної адміністрації. На підставі розпорядження голови Ямпільсьої районної державної адміністрації від 13.01.2021 №03-ОД "Про ліквідацію юридичної особи публічного права управління соціального захисту населення Ямпільської районної державної адміністрації" відбувається процес реорганізації шляхом ліквідації без правонаступництва. Кошти на виплату допомоги, вказаної у позові отримує Департамент соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації від головного розпорядника коштів - Міністерства соціальної політики України. Відповідач забезпечує лише їх виплату, а у випадку з ОСОБА_1 відповідач не здійснював виплату до 5 травня у 2020 році. Вказав, що розмір разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році у сумі 3160 грн. встановлений Кабінет Міністрів України у постанові від 19.02.2020 №112. А тому, відовідач жодним чином не порушував прав та інтересів позивача.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що є особою з інвалідністю ІІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується копією посвідчення від 27.12.2019 серія НОМЕР_1 .
Позивачу виплачено одноразову грошову допомогу до 5 травня 2020 року, як інваліду війни, за 2020 рік у розмірі 3160 грн. 
Не погодившись із розміром виплати, позивач звернувся зі заявою до відповідача та просив здійснити перерахунок та виплатити недоплачену щорічну разову допомогу до 5 травня 2020 року, яку залишено без задоволення, про що відповідач повідомив листом №01-24/2356 від 19.05.2021.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.
Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Згідно з частиною першою та другою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Колегія суддів зауважує, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись".
Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Суд вважає, що особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу, що здійснює виплату одноразової грошової допомоги відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру допомоги, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок допомоги.
Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.
Слід зазначити, що допомога до 5 травня є платежем, розмір якого в будь-якому разі відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації на підставі яких нормативно-правових актів здійснений розрахунок одноразової грошової допомоги.
Отже, з дня отримання допомоги до 5 травня, особа вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.
Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання такої допомоги, демонструючи свою необізнаність щодо підстав нарахування одноразової грошової допомоги в меншому розмірі звернулась до відповідного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні відповіді на подану нею заяву.
В той же час, колегія суддів зауважує, що відповідно до статті 17-1 Закону № 3551-XII особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.
Тобто, Законом №3551-XII встановлено розумний строк для звернення до органу, що здійснює виплату одноразової грошової допомоги для отримання її доплати, у разі якщо виплату не здійснено або здійснено в розмірі меншому ніж встановлено Законом.
При цьому, колегія суддів зауважує, що 30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата оспорюваної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована. 
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що перебіг шестимісячного строку звернення позивача до суду із цим позовом щодо не нарахування та невиплати позивачу разової грошової допомоги до 05 травня 2020 у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, слід обраховувати з 30 вересня 2020 року.
Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в постанові від 22.07.2021 у справі №420/718/21. 
Отже, останнім днем шестимісячного строку звернення до суду з цим позовом є 31.03.2021.
Разом з цим, з даним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції лише 07.06.2021, що підтверджується відтиском поштового штампу на конверті, в якому позовну заяву направлено до суду засобами поштового зв`язку, тобто з пропуском строку, визначеного частиною другою статті 122 КАС України.
Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 наголосив на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.
Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Відповідно до ч. 2 ст. 44 КАС України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
При цьому, звернення позивача до відповідача із заявою щодо з`ясування обставин виплати разової щорічої допомоги до 5 травня та отримання відповіді від 19 травня 2021 року, не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується та не змінює початок перебігу строку звернення до суду, який розпочався з 30 вересня 2020 року.
Колегія суддів зазначає, що позивач клопотання чи заяви про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, в порядку ст. 123 КАС України, не подавав. Підстав поновлення строку, доводів щодо його дотримання, в межах розгляду даної справи не навів.
Колегія суддів зазначає, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.
Інститут строків у судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Приймаючи рішення по суті, суд першої інстанції, не застосував до спірних правовідносин ст. 123 КАС України, а отже порушив норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення про задоволення позовних вимог.
У рішенні "Устименко проти України" (заява №32053/13), яке набуло статусу остаточного 29.01.2016, Європейський суд зазначив, що "національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції" (п. 53).
А тому, з метою забезпечення принципу правової визначеності та запобігання порушенню принципу верховенства права суди повинні досліджувати дотримання строку звернення до суду, причини його пропуску та послідовно застосовувати відповідні правові наслідки його спливу.
Відповідно до ч. 3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Частиною четвертою вказаної статті визначено, що якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
За таких обставин, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість розгляду даної справи по суті, та вважає за необхідне залишити позовну заяву без розгляду.
Відповідно до ч.1 ст.319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Пунктом 8 ч.1 ст.240 КАС України передбачено, що суд залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив вищенаведені порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення даної справи, внаслідок чого його рішення підлягає скасуванню з залишенням позовної заяви без розгляду.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Шосткинської районної державної адміністрації Сумської області - задовольнити частково.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 по справі № 480/4970/21 - скасувати.
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Шосткинської районної державної адміністрації Сумської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - залишити без розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		А.О. Бегунц 	
Судді	   	С.С. Рєзнікова    Л.В. Курило