ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2021 р. 	Справа № 480/2126/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,
Суддів: Макаренко Я.М. ,  Калиновського В.А. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Садівської сільської ради Сумського району Сумської області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.06.2021, головуючий суддя І інстанції: С.В. Воловик, м. Суми, по справі № 480/2126/21
за позовом               ОСОБА_1  
до              Садівської сільської ради Сумського району Сумської області                      
про зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовною заявою до Садівської сільської ради Сумського району Сумської області (далі - відповідач), в якій просила суд зобов`язати Садівську сільську раду Сумського району Сумської області на найближчому пленарному засіданні чергової сесії надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,2 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Сад Сумського району Сумської області поруч (межує) з трьома земельними ділянками по АДРЕСА_1 .
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року у справі № 480/2126/21 адміністративний позов задоволено частково.
Зобов`язано Садівську сільську раду Сумського району Сумської області у встановлені Земельним кодексом України строки розглянути клопотання ОСОБА_1 від 27.11.2020 про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,2 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в селі Сад Сумського району Сумської області поруч (межує) з трьома земельними ділянками по АДРЕСА_1 , та за результатами його розгляду прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства України, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.
У задоволенні інших вимог – відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Садівської сільської ради Сумського району Сумської області на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 908 грн. 00 коп.
Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.06.2021 року у справі №480/2126/21, а позов залишити без задоволення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що земельна ділянка, яка є предметом заяви ОСОБА_1 , на момент надходження заяви не належала територіально до повноважень сільської ради та не зареєстрована як комунальна власність у Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а тому включення питання про розгляд цієї заяви до порядку денного сільської ради про її розгляд та прийняття рішення за результатами її розгляду виходить за межі повноважень відповідача. Відповідач зазначає, що межі с. Сад визначені рішенням дванадцятої сесії Сумської обласної ради 29 скликання від 20.11.2003 «Про встановлення та зміну меж сільських населених пунктів Сумського району».
Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу відповідача не скористався.
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 27.11.2020 звернулася до Садівської сільської ради із клопотанням щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,2 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в селі Сад Сумського району Сумської області поруч (межує) з трьома земельними ділянками по АДРЕСА_1 .
Листом від 02.12.2020 №931 Садівська сільська рада повідомила позивача, що вказана в графічних матеріалах земельна ділянка рекреаційного призначення знаходиться за межами населеного пункту, а тому вирішення піднятого питання є неможливим.
Не погодившись з такою відповіддю відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольнивши частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про зобов`язання Садівську сільську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.11.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,2 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в селі Сад Сумського району Сумської області поруч (межує) з трьома земельними ділянками по АДРЕСА_1 та за результатами його розгляду прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства України, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні, з у рахуванням того, що Садівською сільською радою не було прийнято рішення про надання дозволу або відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою з наведенням (встановленням) вичерпних підстав, передбачених ст. 118 Земельного кодексу України.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Статтею 14 Конституції України закріплено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Згідно ч.1 ст.3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Відповідно до ч. 13 ст.116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Статтею 121 Земельного кодексу України передбачено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара (п."б" ч.1).
Підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
Відповідно до ч.1ст. 117 Земельного кодексу України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.
Особливості безоплатної передачі земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність врегульовані статтею 118 Земельного кодексу України.
Частинами 6, 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.
У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Тобто Земельним кодексом України передбачено вичерпні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.
Колегія суддів зауважує, що відповідач, розглядаючи заяву позивача повинен був прийняти одне з двох рішень: надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову у його наданні.
Статтею 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 вказаного закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської Ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.
Згідно з ч. 1 ст. 59 Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні", рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.
Вказані норми кореспондуються із частиною 1 статті 122 Земельного Кодексу України, відповідно до якої сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що до повноважень селищної ради у галузі земельних відносин належить, зокрема, затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Дане питання вирішується виключно на пленарному засіданні міської ради, за результатами розгляду якого рада приймає рішення.
Відповідно, такі рішення не можуть оформлятися листами у відповідь на клопотання заявника.
Матеріалами справи встановлено, що позивач звернувся 27.11.2020 року до Садівської сільської ради Сумського району Сумської області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 1,2 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в селі Сад Сумського району Сумської області поруч (межує) з трьома земельними ділянками по АДРЕСА_1 , що належить її чоловіку ОСОБА_2 . 
Разом з клопотанням ОСОБА_1 було надано відповідні документи. 
Однак, відповідачем, за результатом розгляду поданого засобами поштового зв`язку позивачем клопотання, поданого в межах норм ст.ст.116, 118 Земельного кодексу України, не було прийнято відповідного рішення.
В своїй апеляційній скарзі відповідач зазначає, що земельна ділянка, яка є предметом заяви ОСОБА_1 , на момент надходження заяви не належала територіально до повноважень сільської ради та не зареєстрована як комунальна власність у Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а тому включення питання про розгляд цієї заяви до порядку денного сільської ради про її розгляд та прийняття рішення за результатами її розгляду виходить за межі повноважень відповідача. 
Колегія суддів відхиляє наведені доводи апеляційної скарги, оскільки матеріали справи не містять належних доказів віднесення земельної ділянки, яка розташована в селі Сад Сумського району Сумської області поруч (межує) з трьома земельними ділянками по АДРЕСА_1 , до земель поза межами населеного пункту.
Посилання відповідача в своїй апеляційній скарзі на рішення дванадцятої сесії Сумської обласної ради 29 скликання від 20.11.2003 «Про встановлення та зміну меж сільських населених пунктів Сумського району», наведених вище висновків суду не спростовує, оскільки рішення про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок або про відмову у затвердженні проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, належним чином оформленого на пленарному засіданні селищної ради, відповідачем не приймалося, що не заперечується сторонами у справі.
Колегія суддів зазначає, що відсутність такого рішення після спливу встановленого законом  строку розгляду клопотання особи, незважаючи на надсилання заявнику листів, свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.
З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що відповідач не розглянув заяву позивача про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність та не прийняв обґрунтованого рішення відповідно до вимог Земельного кодексу України та Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", у зв`язку з чим ним допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у нерозгляді заяви, оскільки вищезазначеними нормами не закріплено за суб`єктом владних повноважень права утримуватися від розгляду та прийняття відповідного рішення за результатом розгляду питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України, способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.
З огляду на те, що протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним жодного з  рішень  з числа тих, які він повинен ухвалити за законом, у визначений законом строк, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Садівську сільську раду Сумського району Сумської області у встановлені Земельним кодексом України строки розглянути клопотання ОСОБА_1 від 27.11.2020 про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,2 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в сіла Сад Сумського району Сумської області поруч (межує) з трьома земельними ділянками по АДРЕСА_1 , за результатами його розгляду прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства України, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.
Згідно ч.ч. 1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч.ч. 1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача у справі.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.06.2021 року у справі №480/2126/21 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст.311, 315 ,316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Садівської сільської ради Сумського району Сумської області - залишити без задоволення.
Рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 23.06.2021 по справі № 480/2126/21 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	О.М. Мінаєва 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Я.М. Макаренко    В.А. Калиновський