Ухвала
03 листопада 2021 року
м. Київ 
справа № 755/17184/19
провадження № 61-15008св21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - служба  у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва у складі судді 
Гончарука В. П. від 25 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду у складі колегії суддів: ШкоріноїО. І., Поливач Л. Д., Стрижеуса А. М., 
від 21 липня 2021 року,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до 
ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, в якому просила: визначити місце проживання ОСОБА_4 за місцем проживання її матері ОСОБА_1 ; заборонити виїзд ОСОБА_4 за межі України до моменту досягнення нею шістнадцятирічного віку без супроводу її матері ОСОБА_1 чи без письмової нотаріально посвідченої згоди її матері ОСОБА_1 ; заборонити Державній прикордонній службі України та Державній міграційній службі України вчиняти будь-які дії, направлені на виїзд ОСОБА_4 до моменту досягнення нею шістнадцятирічного віку за межі України без супроводу її матері ОСОБА_1 чи без письмової нотаріально посвідченої згоди її матері ОСОБА_1 на такий виїзд, зокрема, заборонити пропуск та виїзд за межі України.
У березні 2020 року ОСОБА_5 пред`явив зустрічний позов до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, в якому просив зобов`язати ОСОБА_1 не чинити йому перешкоди у спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 , встановити для ОСОБА_3 для участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітньою дочкою ОСОБА_4 такі способи участі: побачення у заздалегідь обумовленому місці з дитиною, з попередженням про таке побачення за тиждень попередньо ОСОБА_1 , не рідше одного разу на місяць і не менше ніж дві години спільно проведеного часу з ОСОБА_4 .
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 25 вересня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 . Заборонено виїзд ОСОБА_4 за межі території України до досягнення шістнадцятирічного віку без супроводу чи нотаріально посвідченого дозволу матері ОСОБА_1 . У задоволенні іншої частини позову відмовлено.
Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково. Зобов`язано 
ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_6 у спілкуванні та побаченні з малолітньою дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановлено наступний порядок побачень у формі спілкування ОСОБА_3 з малолітньою дочкою ОСОБА_4 у заздалегідь обумовленому місці з дитиною ОСОБА_4 та матір`ю ОСОБА_1 , з попередженням про таке побачення за тиждень ОСОБА_1 , щомісяця і не менше ніж двох годин за одне побачення у присутності матері ОСОБА_1 та/або третіх осіб.
Постановою Київського апеляційного суду від 21 липня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_7 задоволено частково.
Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 25 вересня 2020 року у частині встановлення порядку побачень у формі спілкування ОСОБА_3 з малолітньою донькою ОСОБА_4 у заздалегідь обумовленому місці з дитиною ОСОБА_4 та матір`ю ОСОБА_1 , з попередженням про таке побачення за тиждень ОСОБА_1 , щомісяця і не менше ніж дві години за одне побачення у присутності матері ОСОБА_8 та або третіх осіб змінено.
Встановлено порядок побачення у формі спілкування ОСОБА_3 з малолітньою дочкою ОСОБА_4 у заздалегідь обумовленому місці з дитиною ОСОБА_4 та матір`ю ОСОБА_1 , з попередженням про таке побачення за тиждень ОСОБА_1 , щомісяця, і не менше ніж дві години за одне побачення, перші півроку, але не менше шість зустрічей, будуть відбуватися в присутності матері дитини ОСОБА_1 .
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_7 просить скасувати рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 25 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 липня 2021 року в частині задоволених позовних вимог первісного позову ОСОБА_1 про заборону виїзду ОСОБА_4 за межі території України до досягнення шістнадцятирічного віку без супроводу чи нотаріально посвідченого дозволу матері ОСОБА_1 та в частині часткового задоволення позовних вимог зустрічного позову ОСОБА_3 та ухвалити в цих частинах нове судове рішення про відмову у задоволенні первісного позову та задоволення зустрічного позову.
Підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень заявниця зазначила неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, вказавши, що суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду 
від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц та постановах Верховного Суду від 06 лютого 2020 року у справі 754/15406/18, від 05 березня 2020 року у справі 420/1695/17-ц, від 01 квітня 2020 року у справі 165/2839/17, 
від 20 травня 2021 року у справі № 686/27095/19 і від 08 липня 2021 року 
у справі № 484/37/20-ц (пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України), а також не дослідили належним чином зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Відповідно до пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, а тому призначає справу до судового розгляду.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
До Верховного Суду надійшов відзив представника ОСОБА_1 - 
ОСОБА_9 , у прохальній частині якого заявниця просить суд визнати причини подання відзиву з пропуском встановленого судом строку поважними та прийняти його до розгляду, посилаючись на те що фактично ОСОБА_1 отримала касаційну скаргу 06 жовтня 2021 року, а тому не мала можливості направити відзив у строк до 08 жовтня 2021 року.

Згідно з частиною першою статті 395 ЦПК України учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження.
Статтею 120 ЦПК України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.
Відповідно до частин другої та шостої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.
З огляду на наведені представником ОСОБА_1 - ОСОБА_9 обставини отримання копії касаційної скарги за два дні до закінчення встановленого судом строку для подання відзиву, вказаний строк підлягає продовженню до дати його подання - 12 жовтня 2021 року.
Керуючись статтями 34, 127, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Продовжити до 12 жовтня 2021 року ОСОБА_1 строк на подання відзиву на касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_7 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 25 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 липня 2021 року.
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_7 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва 
від 25 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 21 липня 2021 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Інформацію про дату розгляду справи і персональний склад колегії суддів оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                     Є. В. Синельников
 
        С. Ф. Хопта
 
        В. В. Шипович