Номер провадження: 22-ц/813/3742/21 
Номер провадження 22-ц/813/3752/21
Номер справи місцевого суду: 521/20607/18
Головуючий у першій інстанції Бондар В. Я.
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого                        Сегеди С.М.,
суддів:                        Гірняк Л.А.,
                               Цюри Т.В.,
               за участю
               секретаря:                        Хухрова С.В.,
               апелянта                         ОСОБА_1 ,
               представника ОСОБА_1 – адвоката Банник Н.С.,
               представника ОСББ «Палубне» - адвоката Соловйова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданніапеляційні скарги  ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 29 липня 2020 року та на додаткове рішення Приморського районного суду м.Одеси від 01 вересня 2020 року у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Палубне» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Палубне» про визнання протоколів недійсними, відшкодування збитків та моральної шкоди,

встановив:

06.12.2018 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Палубне» звернулось до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги в сумі 32792,57 грн. (т.1, а.с. 2-5).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі є власниками квартири АДРЕСА_1 . 15.08.2005 року мешканцями будинку АДРЕСА_2 , було зареєстроване Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Палубне» (далі - ОСББ «Палубне»).
Відповідачі свої зобов`язання щодо оплати фактично отриманих і спожитих житлово-комунальних послуг не виконують, у зв`язку з чим станом на 01.11.2018 року мають заборгованість з оплати послуг по УБПТ, водопостачання, водовідведення та опалення в сумі 28427,43 грн., а також 3268,90 грн. інфляційних збитків та 1096,24 грн. – 3% річних, в загальній сумі 32792,57 грн.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14.12.2018 року справу передано за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси (т.1, а.с. 67-68).

04.03.2019 року від відповідачів надійшов відзив на позовну заяву, в якому ОСОБА_2 та ОСОБА_1 просили відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що розрахунок заборгованості відповідачів, який зазначено позивачем є некоректним та не відповідає дійсності, (т.1, а.с. 78-82).
Крім того, того ж дня - 04.03.2019 року від ОСОБА_2 та ОСОБА_1 надійшов зустрічний позов до ОСББ «Палубне», який був в подальшому уточнений, та в якому вони просили визнати недійсним Протокол загальних зборів ОСББ «Палубне» №2 від 20.03.2016 року; визнати недійсним Протокол № 11/2016 засідання правління ОСББ «Палубне» від 14.10.2016 року в частині 1 «Затвердження розміру внесків та платежів за опалення та гаряче водопостачання (підігрів) на опалювальний сезон 2016-2017 років та в частині 2 «затвердження штатної одиниці сантехніка для обслуговування будинків в опалювальному сезоні»; визнати недійсним Протокол № 01/2017 засідання правління ОСББ «Палубне» від 30.01.2017 року; визнати недійсним Протокол № 08/2017 засідання правління ОСББ «Палубне» від 25.10.2017 року в частині п.2 «Затвердження тарифу за опалення в опалювальному сезоні 2017-2018 рр.»; визнати недійсним Протокол № 01/2018 засідання правління ОСББ «Палубне» від 25.01.2018 року; визнати недійсним Протокол №03/2018 засідання правління ОСББ «Палубне» від 19.09.2018 року, в частині п.3 «Прийняття екстрених заходів до співвласників ОСББ «Палубне», які мають заборгованість по сплаті внесків і платежів більше 3-х місяців; та в частині п.4 «Індексація тарифу на послуги з вивезення твердих побутових відходів та коригування внесків та платежів згідно з Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №316 від 26.07.2018 року» (т.1, а.с. 94-101).
Зустрічна позовна заява вмотивована тим, що Протокол загальних зборів ОСББ «Палубне» №2 від 20.03.2016 року про затвердження кошторису, а також переліку розміру внесків на утримання будинку та прибудинкової території, теплопостачання (опалення та гаряче водопостачання) на 2016 рік та порядку їх сплати не відповідає вимогам закону, як і інші оспорювані протоколи.
07.05.2019 року подано уточнену зустрічну позовну заяву (т.1, а.с. 134-139).
11.06.2019 року від ОСОБА_1 надійшли уточнення до зустрічного позову, в яких він також просив стягнути з ОСББ «Палубне» на його користь збитки у розмірі 17178,52 грн. та 50000 грн. моральної шкоди (т.1, а.с. 147-153).
29.07.2020 року залишено без розгляду зустрічний позов ОСОБА_2 та винесено ухвалу про залишення без руху зустрічного позову ОСОБА_1 (т.1, а.с. 167, 169).
11.09.2019 року судом прийнято до розгляду зустрічний позов ОСОБА_1 про визнання недійсними протоколів загальних зборів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди (т.1, а.с. 185).
23.09.2019 року від ОСББ «Палубне» надійшов відзив на зустрічний позов, в якому представник первісного позивача просив відмовити у задоволенні зустрічного позову повністю, посилаючись на те, що ОСОБА_1 дійшов помилкових висновків щодо недійсності протоколів загальних зборів та відсутності реального голосування за встановлені в ОСББ тарифи.
02.03.2020 року від представника ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив на зустрічний позов, в якій представник первісного відповідача посилався на те, що оспорювані протоколи складені з порушенням як норм Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» так і Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» (т. 4, а.с. 75-78).
Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 29 липня 2020 року позов ОСББ «Палубне» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги був задоволений (т.4, а.с. 137-143).
Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ОСББ «Палубне» заборгованість за оплату комунальних послуг станом на 01.11.2018 року у розмірі 32792,57 грн. 
Зустрічний позов  ОСОБА_1 до ОСББ «Палубне» про визнання протоколів недійсними, відшкодування збитків та моральної шкоди залишено без задоволення.

Крім того, 20.08.2020 року від ОСББ «Палубне» до суду апеляційної інстанції надійшла заява про винесення додаткового рішення щодо солідарного стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ОСББ «Палубне`заборгованість станом на 01.06.2019 року в розмірі 48878,84 грн., з яких 41172,25 грн. - загальна сума боргу; 5974,11 грн. - індекс інфляції; 1732,48 грн. - 3% річних, а також щодо стягнення з відповідачів судових витрат по оплаті судового збору в сумі 1762 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 9775,77 грн. (т.4, а.с. 146-148).
Додатковим рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 01 вересня 2020 року заява ОСББ «Палубне» задоволена частково. Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ОСББ «Палубне» судовий збір у розмірі 1762 грн., по 881 грн. з кожного. Також стягнуто в рівних частках з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ОСББ «Палубне» витрати на правничу допомогу у розмірі 6558,51 грн. В іншій частині заяви відмовлено (т.4, а.с. 178-180).

В апеляційній скарзі, яка надійшла до суду 18.09.2020 року, ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення Приморського районного суду м.Одеси від 29 липня 2020 року та постановлення нового, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСББ «Палубне», а зустрічний позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права (т.4 а.с. 183-194). 

В апеляційній скарзі, яка надійшла до суду 05.10.2020 року,  ОСОБА_1  ставить питання про скасуваннядодаткового рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 01 вересня 2020 року та постановлення нового, яким відмовити у задоволенні вимог ОСББ «Палубне» щодо стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу, та стягнути з ОСББ «Палубне» судові витрати (т.4, а.с 214-218).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваних судових рішень, заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційних скарг, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСББ «Палубне» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, суд першої інстанції виходив із того, що самовільне відключення від мереж внутрішньобудинкової системи опалення (централізованого опалення та постачання гарячої води) заборонено. Введення прав споживачів на відключення квартир, житлового будинку від мереж внутрішньобудинкової системи опалення (централізованого опалення та постачання гарячої води) можливе лише за умови комплексного обліку технічних, економічних і правових аспектів вирішення цього питання в умовах проведення всієї процедури відключення, встановленої чинним законодавством.
Таким чином, станом на 01 листопада 2018 року заборгованість відповідачів за послуги склала 32792,57 грн., з яких 28427,43 грн. - загальна сума боргу; 3268,90 грн.- індекс інфляції; 1096,24 грн. - 3% річних.
Залишаючи без задоволення зустрічний позов  ОСОБА_1 до ОСББ «Палубне» про визнання протоколів недійсними, відшкодування збитків та моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із того, що з позовної заяви не вбачається, в чому саме позивачу спричинена моральна шкода, з чого він виходив, встановлюючи суму моральної шкоди у розмірі 50 000 грн., якими конкретно доказами підтверджується, що шкода була завдана ОСББ «Палубне» , та завдана саме йому.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, з огляду на наступні обставини.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції входив із того, що 20 березня 2016 року ОСББ «Палубне» намагалося провести загальні збори для встановлення тарифів і членських внесків та для вирішення організаційних питань. Однак, у зв`язку з тим, що загальних зборів не відбулося, було вирішено не проводити голосування на зборах, а підготовити з порядку денного Листи-опитування, роздати усім хто бажає з власників для висловлення своєї думки, зібрати Листи-опитування, підрахувати, та оформити таке рішення співвласників у протоколі загальних зборів.
Для цього з числа присутніх було визначено Голову загальних зборів ОСОБА_3 , секретарем ОСОБА_4 , а для роздачі Листів-опитування та підрахунку голосів визначили рахункову комісію у складі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
Кожен Лист-опитування складався із 5 аркушів, в яких, окрім ПІБ співвласника, номера та площі квартири, також були поставлені питання порядку денного із можливістю віддати свій голос "ЗА", "ПРОТИ" чи "УТРИМАВСЯ".
В період з 21 по 26 березня 2016 року вказані Листи-опитування були роздані співвласникам квартир. 
Проте, відповідачі по даній справі не отримували Листів-опитування з тих причин, що вони не мешкають у квартирі тривалий час, про що самі відповідачі не заперечують.
Лише після отримання назад усіх Листів-опитування члени рахункової комісії зробили підрахунок голосів та оформили це Протоколом № 2/2016 від 20.03.2016 року (т1, а.с.28-31).

Згідно п. 5.5 Статуту ОСББ «Палубне», в редакції 2005 року, який діяв на той час для прийняття рішення про визначення розміру внесків та платежів членів об`єднання "ЗА" повинно проголосувати 3/4 голосів присутніх на зборах членів об`єднання.
Проте, згідно ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" (в редакції чинній на той час) для прийняття рішення про визначення розміру внесків та платежів членів об`єднання "ЗА" повинно проголосувати 2/3 загальної кількості усіх співвласників, які під час голосування мають кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення.
З цих підстав відповідно до протоколу підрахунку голосів № 2/2016 від 20.03.2016 року члени рахункової комісії керувалися саме Законом "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку". При цьому, загальна кількість голосів "ЗА" складало більше ніж 3/4 частини від загальної кількості, що свідчить про те, що рішення вважається прийнятим.
Тобто, таким чином, співвласниками ОСББ «Палубне» було прийняте рішення щодо встановлення розміру членських внесків, внесків на опалення, гаряче водопостачання, обслуговування домофону, тощо.

Суд першої інстанції також виходив із того, що ОСББ «Палубне» має власну котельню, та подає теплопостачання в будинок АДРЕСА_2 та суміжний будинок АДРЕСА_3 . Таким чином, ціноутворення витрат на опалення 1 кв.м. обраховується із вартості газу, його транспортування, заробітну плату особам, що обслуговують котельню, витрати на обслуговування котельні та розподіляються на кількість кв.м. обох будинків.

В подальшому, у зв`язку із значним підвищенням в 2016 році ціни на газ, зокрема і для ОСББ «Палубне», правлінням вказаного ОСББ 14 жовтня 2016 року було прийняте рішення та оформлене протоколом № 11/2016 про коригування паливної складової у формування внеску за опалення та підігрів гарячої води, взявши за основу розмір внеску який був визначений на загальних зборах 20.03.2016 року. Тобто, встановлений розмір внеску 20.03.2016 року був помножений на відсоток подорожчання газу та його транспортування. При цьому структура та кількісні показники самого тарифу не змінювалися (т.1, а.с.32-34).

Крім того, 30 січня 2017 року правлінням ОСББ «Палубне» у зв`язку із прийняттям Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік», в якому була збільшена мінімальна заробітна плата, було прийняте рішення про Індексацію заробітної плати та корегування внесків та платежів (т.1, а.с.35-37).
В подальшому, а саме: 25 жовтня 2017 року правлінням ОСББ «Палубне» у зв`язку із подорожчанням ціни на газ та його транспортування було прийняте рішення про коригування паливної складової у формування внеску за опалення та підігрів гарячої води. При цьому фонд заробітної плати працівників котельної розраховувався виходячи із мінімальної заробітної плати (т.1, а.с.38-42).
25 січня 2018 року правлінням ОСББ «Палубне» у зв`язку із прийняттям Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік», в якому також був збільшений розмір мінімальної заробітної плати, було прийняте рішення про Індексацію заробітної плати та корегування внесків та платежів (т.1, а.с.45-47).
Крім того, рішенням виконкому Одеської міської ради № 316 від 26 липня 2018 року був збільшений розмір плати за вивезення твердих побутових відходів на 49%, у зв`язку з чим, 19 вересня 2018 року правлінням ОСББ «Палубне» було прийняте рішення про коригування внеску на утримання будинку та прилеглої території (т.1, а.с.48-51).

Суд також виходив із того, що відповідачі періодично сплачували внески та інші платежі, що відображено у бухгалтерській довідці, та що в свою чергу свідчить про те, що вони фактично погоджувались на встановлені розміри внесків (т.1, а.с.53-54).

Ухвалюючи судове рішення, суд також виходив із того, що відповідно до ст. 4 Закону «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.
Відповідно до частин 1, 3 Розділу II Статуту ОСББ «Палубне» метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством. Завданням та предметом діяльності об`єднання є сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами (т.1, а.с.7-8).
Крім того, у відповідності до ч. 14 Розділу III Статуту ОСББ «Палубне» до компетенції правління належить здійснення контролю за своєчасною сплатою співвласниками внесків і платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно із законодавством (т.1, а.с.12).
В свою чергу, за змістом ч.2 Розділу V Статуту ОСББ «Палубне» співвласник зобов`язаний виконувати рішення статутних органів, прийняті в межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі (т.1, а.с.16-17).

Таким чином, як Законом, так і Статутом ОСББ «Палубне» передбачено, що розмір внесків, платежів та порядок їх сплати визначається не окремими договорами між ОСББ та співвласником, а загальними зборами співвласників ОСББ «Палубне». При цьому, вищевказаними нормативними актами не передбачено обов`язкового укладення договору між позивачем та відповідачами.
Тобто, Статутом ОСББ «Палубне» врегульовані усі питання, щодо прав та обов`язків сторін. Відсутність договору сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

При цьому суд правильно вказав, що такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-295ІЦСІ5 та постанові Верховного Суду від 26.09.2018 року у справі № 750/12850/16-ц.

Суд також правильно вказав, що Кабінетом Міністрів України 01 червня 2011 року була прийнята Постанова № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги». Зі змісту цієї постанови вбачається що держава передбачає можливість коригування тарифів саме з об`єктивних причин, які не залежать від волі суб`єкта, а саме у разі зміни розміру податків, зборів, розміру мінімальної заробітної плати, цін на паливно-енергетичні та матеріальні ресурси.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 01 листопада 2018 року заборгованість відповідачів за послуги складає 32792,57 грн., з яких 28427,43 грн. - загальна сума боргу; 3268,90 грн.- індекс інфляції; 1096,24 грн. - 3% річних.
При цьому, суд обгрунтовано виходив із того, що відповідачі не надали суду спростування вищевказаної заборгованості.

Доводи апелянта ОСОБА_1 про те, що ще у 2011 році він з дружиною відмовилися від послуг опалення квартири, до якої перекрите водопостачання, що підтверджується Актом від 31.08.2018 року, складеним відповідачем ОСОБА_1 та двома членами ОСББ «Палубне» ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (т.1, а.с.84), а тому вони не зобов`язані сплачувати послуги з опалення, є безпідставними, так як питання відключення від мереж внутрішньобудинкової системи опалення (централізованого опалення) регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, зі змінами, що внесені постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2007 року №1268. В цих постановах зазначено, що з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачено відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не окремих квартир багатоквартирного будинку з ініціативи їх власників або наймачів, а відключення цілих багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів.
Аналогічним чином регулюється і питання щодо користування гарячою і холодною водою, якою за доказами апелянта ОСОБА_1 їх сім`я не користується, у зв`язку з тим, що 19.02.2011 року лічильники були опломбовані, що підтверджується Актом № 3 від 19.02.2011 року, тобто апелянт ОСОБА_1 посилається на те, що нарахування заборгованості за воду є неправомірним.
Так, суд зазначив, що відповідно до п. 25 вищевказаних Правил відключення споживачів від мереж внутрішньобудинкової системи опалення (централізованого опалення та постачання гарячої води) здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж внутрішньобудинкової системи опалення (централізованого опалення та постачання гарячої води) забороняється.
При цьому доказів того, що саме позивач опломбував лічильники на гарячу і холодну воду до квартири відповідачів, матеріали справи не містять.

Так, відповідно до наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року №4 «Про затвердження Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання» у редакції зі змінами, внесеними наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 6 листопада 2007 року №169 передбачено надання дозволу на відключення від мереж внутрішньобудинкової системи опалення (централізованого опалення) з ініціативи споживачів на будинок у цілому, а не на окремі квартири.
Рішення про відключення квартир, будинку від системи внутрішньобудинкової системи опалення (централізованого опалення) з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане усіма власниками приміщень у житловому будинку (п. 2 ст. 369 ЦК України щодо розпорядження майном, що є у спільній власності, яке здійснюється за згодою всіх співвласників).

Проте, суд виходив із того, що матеріали справи не мають доказів того, що відповідачі отримали згоду всіх співвласників житлового будинку АДРЕСА_2 на відключення їх квартири від мереж внутрішньобудинкової системи опалення. Також відсутня схема теплопостачання для забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання житлового будинку з врахуванням відключення квартири відповідачів.
При цьому, суд обгрунтовано виходив із того, що відповідно до ст.ст. 14, 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» здійснення співвласником своїх прав не може порушувати права інших власників, співвласник повинен забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частини, не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників, дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм.
Тобто, суд першої інстанції правильно зазначив, що вищевказаними нормами Законів і підзаконних актів врегульовано технічні, економічні і правові аспекти питання відключення квартир від мереж внутрішньобудинкової системи опалення, централізованого опалення та постачання гарячої води, відповідно до яких самовільне відключення  від указаних систем заборонено.
Система опалення належить до сантехнічного обладнання, тому власник квартири не має права самовільно змінювати систему опалення та здійснювати відключення від мереж внутрішньобудинкової системи опалення (централізованого опалення), оскільки система опалення гідравлічно та тепло-технічно об`єднує всі квартири.
При цьому суд правильно вказав, що відповідно до ст. 382 ЦК України сантехнічне та інше обладнання, в тому числі система опалення, якщо вона обслуговує більше однієї квартири належить жителям на праві спільної сумісної власності.
Так, як вбачається з матеріалів справи, рішення загальних зборів ОСББ «Палубне» про згоду усіх мешканців на відключення квартири відповідачів від теплопостачання, не приймалось.

Стосовно моральної шкоди, яку ОСОБА_1 просив стягнути з ОСББ «Палубне» у розмірі 50000 грн., посилаючись на те, що вказану моральну шкоду йому завдано неправомірними діями вказаного ОСББ, та які на думку ОСОБА_1 пов`язані з незаконним відключенням його квартири від електропостачання та блокування вхідного електронного ключа, то суд з посиланням на ст.ст. 16, 23 ЦК України дійшов правильного висновку про те, що матеріали справи не містять доказів того, що неправомірними діями ОСББ «Палубне» ОСОБА_1 завдано моральної шкоди.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 щодо стягнення на його користь з ОСББ «Палубне» збитків, які викликані необхідністю проживання в готелі через фактичне блокування позивачем можливості йому проживати в своїй квартирі, то суд правильно виходив із того, що матеріали справи не мають доказів того, що ОСОБА_1 через неправомірні дії ОСББ «Палубне» поніс збитки, про які йдеться в його зустрічному позові.

Задовольняючи частково заяву ОСББ «Палубне» про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки при ухваленні основного рішення не було вирішено питання про розподіл судових витрат, то суд виходив із того, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню частково в сумі 20% від стягнутої суми, що складає 6558,51 грн., які підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках, а також судовий збір у сумі 1762 грн., який сплачений ОСББ «Палубне» за платіжним дорученням №911 від 26.11.2018 року.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам ст.ст. 137, 141 ЦПК України та фактичним обставинам справи, доводи апеляційної скарги висновку суду не спростовують.
При цьому суд першої інстанції виходив із того, що розмір винагороди за послуги адвоката встановлена умовами Договору від 07.11.2018 року та додатку № 1 до цього Договору і має складати 20% від суми боргу в розмірі 32792,57 грн.
Оскільки саме вказана сума заборгованості за комунальні послуги була стягнута судом з відповідачів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність стягнення з відповідачів витрати на правничу допомогу в розмірі 6558,51 грн. в рівних частинах, що складає 20% від задоволених позовних вимог. 
Крім того, оскільки суд задовольнив позовні вимоги у повному обсязі, він також дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення з відповідачів в рівних частинах на користь позивача сплаченого останнім судового збору в розмірі 1762 грн.

Додаткове рішення суду, в частині відмови в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення фактично в апеляційному порядку не оскаржується. 

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог ОСББ «Палубне», своїх зустрічних позовних вимог, оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.
У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
При цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі – Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 – 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд
                                 постановив:        

Апеляційні скарги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 29 липня 2020 року та додаткове рішення Приморського районного суду м.Одеси від 01 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 

Повне судове рішення через відпустку судді Сегеди С.М. складено 18.10.2021 року

Судді Одеського апеляційного суду:                С.М. Сегеда        

Л.А. Гірняк 
                                                                        
Т.В. Цюра