Справа № 459/3737/19                                Головуючий у 1 інстанції: Грабовський В.В. 
Провадження № 22-ц/811/2124/21                        Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я. 
Категорія:1

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

13 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді Мельничук О.Я., 
суддів: Ванівського О.М., Крайник Н.П.,
без участі сторін

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 12 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

18.12.2019 року  ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення коштів, у якому просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь 468898, 00 грн. На обгрунтування своїх вимог послався на те, що він є власником земельної ділянки, що за адресою:  АДРЕСА_1 , де він збудував будинок з надвірними будівлями.В процесі будівництва виникла потреба в проведенні монтажу верхньої частини (даху) будинку та гаражу. Він зустрівся з відповідачами з приводу укладення угоди про виконання монтажно-будівельних робіт по встановленню даху на будинку та гаражі. Відповідачі взяли на себе зобов`язання самостійно закупити необхідні будівельні матеріали і проводити монтажні роботи, а позивач проводити оплату вартості будівельних робіт та матеріалів. Сторони узгодили суму витрат на придбання будівельних матеріалів, яка склала 44166, 00 доларів США. Після узгодження усіх істотних умов угоди, відповідачі приступили до їх виконання.  ОСОБА_5  наполіг на необхідності попереднього виділення коштів. На зазначені цілі позивачем було надано 38 550,00 доларів США.Після спливу часу позивач став вимагати від ОСОБА_5  письмових звітів про закупівлі (витрачені кошти) та проведені монтажно-будівельні роботи. Останній частково надавав письмові звіти.Позивач побачив, що вартість закуплених будівельних матеріалів та виконаних робіт не відповідають фактично виділеним на зазначені цілі коштам та став вимагати від нього детальний документальний звіт про витрачені кошти, однак вимоги не виконані. Позивач 03.07.2017 р. звернувся до Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області із заявою про вчинення відносно нього шахрайських дій, яка є предметом досудового розслідування. В процесі досудового розслідування слідчим було призначено судову будівельно - технічну експертизу на предмет вирішення якої було поставлено питання встановлення об`єму фактично виконаних робіт деревяної конструкції даху та покрівлі бляхою цього даху будинку та чи відповідають виконані роботи деревяної конструкції даху та покрівлі бляхою цього даху будинку діючим вимогам державних будівельних норм. Висновком експерта від 30.01.2018р. № 3777 було встановлено, що об`єм фактично виконаних робіт склав суму 435485,00 грн., що є значно меншою від отриманої суми - 38550,00 доларів США.
Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 12 травня 2021 року цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення коштів вирішено передати на розгляд Сокальському районному суду Львівської області.

Ухвалу  суду в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 .Вважає ухвалу суду незаконною та необгрунтованою. Зазначає, що суд дійшов висновку, що спір виник з приводу нерухомого майна, а тому на нього поширюються правила виключної підсудності, щодо обов`язкового розгляду за місцезнаходженням майна. В апеляційній скарзі не погоджується з такою думкою, оскільки місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально, а позивач документально не підтвердив своє право власності на земельну ділянку на якій зводився будинок, як і своє право власності на зведений (побудований) будинок. Окрім того, зазначає, що спір між сторонами виник з приводу стягнення коштів, а тому дана позовна вимога не відноситься до виключної підсудності. В апеляційній скарзі просить ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 12 травня 2021 рокускасувати, справу за позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення коштів направити до Червоноградського міського суду Львівської області.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що згідно з частиною третьою статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено – повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 25 листопада 2021 року, є дата складення повного судового рішення – 13 грудня 2021 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга  ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 підлягає до задоволенню із наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про передачуцивільної справи за позовом ОСОБА_3 до  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 про стягнення коштів на розгляд Сокальському районному суду Львівської області, Червоноградський міський суд Львівської області прийшов до висновку, що така справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Червоноградського міського суду Львівської області, а підсудна виключно Сокальському районному суду Львівської області.
З таким висновком колегія суддів не погоджується з наступних обставин.
Судом встановлено, що ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 12 травня 2021 року дану справу на підставі ст. 31 ЦПК України направлено для розгляду у Сокальський районний суд Львівської області з підстав непідсудності її Червоноградського міського суду Львівської області та підсудності Сокальському районному суду Львівської області.
Червоноградський міський суд Львівської області в своїй ухвалі від 12 травня 2021 року зазначив, що предметом спору є кошти, які відповідачі отримали від позивача за виконання будівельних робіт щодо будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а тому спір виник з приводу нерухомого майна, та відповідно до ч.1 ст. 30 ЦПК України на нього поширюються правила виключної підсудності щодо обов`язкового розгляду за місцезнаходженням майна. 

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Згідно зі статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.
За загальним правилом територіальної підсудності справ, згідно статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Разом з тим, статтею 30 ЦПК України встановлено виключну підсудність справ, зокрема, за позовами, що виникають з приводу нерухомого майна, які повинні пред`являтись до суду за місцезнаходженням майна або його основної його частини.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» (абзац перший пункту 41, пункт 42), перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. 
Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364,367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370,372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Як вбачається з позовної заяви, позивач по справі  ОСОБА_3  звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 , в якому просив стягнути кошти, які відповідачі отримали від позивача за виконання будівельних робіт щодо будинку за адресою: по АДРЕСА_1 . Окрім того, позивач документально не підтвердив своє право власності на земельну ділянку, на якій зводився будинок, та на зведений (побудований) будинок.
Враховуючи, що пред`явлений  ОСОБА_3  позов стосується стягнення коштів і не стосується нерухомого майна, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для передачі справи за підсудністю до Сокальського районного суду Львівської області, оскільки така підлягає розгляду судом за загальними правилами підсудності, визначеними ст. 27 ЦПК України, що територіально відноситься до Червоноградського міського суду Львівської області.

Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до повноважень суду апеляційної інстанції, встановлених статтею 374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (п.6 ч.1 ст.374 ЦПК).
Враховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала постановлена з порушенням наведених вище норм процесуального права, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до Червоноградського міського суду Львівської області.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 задовольнити.
Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 12 травня 2021 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 13 грудня 2021 року.

               Головуючий:                                        О.Я. Мельничук

               Судді:                                                        О.М. Ванівський

                                                                       Н.П. Крайник