ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
01 листопада 2021 року           справа №200/4653/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

 Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В.,  Блохіна А.А., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року у справі № 200/4653/21 (головуючий суддя І інстанції Молочна І.С.), складеного в повному обсязі 07 червня 2021 року в м. Слов`янськ Донецької області, за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про зобов`язання до вчинення певних дій, -
                                                               ВСТАНОВИВ:
20 квітня 2021 року ОСОБА_1 , позивач, звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру  з вимогами про:
- визнання неправомірними дій Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру і Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру стосовно анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 №012003, виданого 10 червня 2015 року;
- визнання протиправним рішення Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, викладеного у формі подання від 19 листопада 2020 року №20/449 стосовно анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , виданого 10 червня  2015 року;
- визнання протиправним та скасування наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 26 листопада 2020 року № 508 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів» в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 №012003, виданого 10 червня  2015 року;
- зобов`язання Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру поновити дію кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 №012003, виданого 10 червня  2015 року шляхом внесення відомостей до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників (а.с. 1-4).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року відмовлено у задоволені позовних вимог (а.с. 119-122).
Не погодившись з судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року у справі № 200/4653/21 та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначила, що після розроблення сертифікованим інженером-землевпорядником (позивачем) технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок стосовно поділу земельної ділянки з кадастровим номером 1422483900:26:000:020, документації була перевірена державним кадастровим реєстратором і без зауважень зареєстрована в Державному земельному кадастрі.
Що свідчить про відсутність порушень позивачем вимог нормативно-правових актів, а навпаки доводить що права заявника та власника не порушені.
Зазначає, що під час розгляду  питання стосовно позбавлення позивача кваліфікаційного сертифіката не витребувано від останнього жодних пояснень, чим порушено право на участь у прийнятті рішення, відносно нього, не забезпечено право особи на захист (а.с. 128-130).
Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, з огляду на наступне.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 15 вересня 2008 року працює у колективному підприємстві «Азимут» інженером-землевпорядником, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією трудової книжки (а.с. 6-7, 9).
10 червня 2015 року Кваліфікаційною комісією ОСОБА_1 видано кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника №012003 (а.с. 8).
ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» звернулось до Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру із зверненням від 05 жовтня 2020 року №1154 про порушення сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_2 вимог положень нормативно-правових актів (а.с. 47-50). В обґрунтування вказаного звернення заявником зазначено, що ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» користувалось земельною ділянкою з кадастровим номером 1422483900:26:000:0020 загальною площею 5,48 га, на підставі договору оренди між ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» та ОСОБА_3 , який зареєстрований 25 травня 2012 року за №142240004002097 зі строком дії договору 20 років. В подальшому, ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» виявлено, що в Публічній кадастровій карті земельна ділянка з кадастровим номером 1422483900:26:000:0020 загальною площею 5,48 га відсутня у вказаному реєстрі. Натомість, замість такої земельної ділянки наявні дві інші земельні ділянки з кадастровими номерами 1422483900:26:000:0039 та 1422483900:26:000:0040 з площею 1.1 га та 4.38 га відповідно. Заявником вказано, що поділ земельної ділянки з кадастровим номером 1422483900:26:000:0020 відбувся з грубним порушенням норм Закону України «Про землеустрій», а саме технічна документація, яку розробляла ОСОБА_1 для поділу вказаної ділянки робилась без згоди ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ», що собою порушує вимоги статті 56 вищевказаного закону. 
Вказане звернення зареєстровано адресатом 30 жовтня 2020 року за № 28/149/60-20-КФК.
12 листопада 2020 року Кваліфікаційна комісія розглянула вказане звернення ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» та прийняла рішення про звернення з поданням до Держгеокадастру щодо анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією витягу з протоколу засідання №9 від 12 листопада 2020. «За» прийняття такого рішення проголосувало 11 членів Кваліфікаційної комісії, 2 – «утримались», 0 – «проти» (а.с. 81-94).  
18 листопада 2020 року Кваліфікаційною комісією до Держгеокадастру внесено подання про анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженерів-землевпорядників №20/449, зокрема ОСОБА_1 (від 10 червня 2015 року №012003). Вказане подання зареєстровано 26 листопада 2020 року за № 0-52418/0/1-20 (а.с. 97-99).
Наказом Держгеокадастру №508 від 26 листопада 2020 року «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів» відповідно до частини дев`ятнадцятої статті 66, частини третьої статті 66-1 та частини третьої статті 68 Закону України «Про землеустрій», пункту 20 розділу ІІІ Порядку роботи Кваліфікаційної комісії, видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та інженера-геодезиста, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 28.07.2017 № 392 «Про питання сертифікації інженерів-землевпорядників та інженерів-геодезистів», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22.08.2017 за № 1044/30912, Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15, на підставі подання Кваліфікаційної комісії від 19.11.2020 №20/449, вирішено анулювати кваліфікаційні сертифікати інженерів-землевпорядників згідно з додатком; департаменту державної експертизи, сертифікації та нагляду у сфері землеустрою внести відомості про анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників не пізніше ніж через три робочі дні після підписання цього наказу (а.с. 70). 
Згідно Додатку до вказаного наказу до переліку інженерів-землевпорядників, кваліфікаційні сертифікати яких анулюються на підставі подання Кваліфікаційної комісії від 19 листопада 2020 року № 20/449, включено позивача – ОСОБА_1 (п. 2) (а.с. 71).
Листом Держгеокадастру від 30 листопада 2020 року №31-28-0.233-12575/2-20 позивача повідомлено про анулювання виданого їй кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника №012003 наказом Держгеокадастру №508 від 26 листопада 2020 року внаслідок порушення законодавства у сфері землеустрою на підставі подання Кваліфікаційної комісії від 19 листопада 2020 року №20/449 відповідно до частини дев`ятнадцятої статті 66 та частини третьої статті 68 Закону України «Про землеустрій» (а.с. 12, 46).
Не погодившись з рішенням у формі подання та наказом позивач звернувся до суду про їх оскарження.
Спірним питанням даної справи є правомірність анулювання кваліфікаційного сертифікату позивача.
Приймаючи спірне рішення та відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що кваліфікаційний сертифікат анульовано правомірно.
Суд апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою та регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування визначено Законом України «Про землеустрій» від 22.05.2003 № 858-IV (далі – Закон № 858-IV).
Положеннями статті 26 Закону № 858-IV передбачено, що розробниками документації із землеустрою є юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, які є відповідальними за якість робіт із землеустрою.
Згідно зі статтею 28 Закону № 858-IV розробники документації із землеустрою зобов`язанні дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою. Розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією.
За приписами статті 60 Закону № 858-IV визначено, що державний контроль за проведенням землеустрою, виконанням запроектованих заходів із землеустрою і дотриманням вимог, встановлених цим Законом, законами України та іншими нормативно-правовими актами при розробці документації із землеустрою, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, центральними органами виконавчої влади, які здійснюють державний контроль за використанням та охороною земель відповідно до повноважень, визначених законом.
Частиною сімнадцятою статті 66 Закону № 858-IV передбачено, що кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника анулюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин:
а) за зверненням сертифікованого інженера-землевпорядника; 
б) у разі набрання законної сили рішенням суду про обмеження дієздатності особи (інженера-землевпорядника), визнання її недієздатною, безвісно відсутньою; 
в) за поданням Кваліфікаційної комісії в разі встановлення факту порушення інженером-землевпорядником законодавства у сфері землеустрою відповідно до статті 68 цього Закону; 
г) на підставі свідоцтва про смерть.
Стаття 68 Закону № 858-IV визначає відповідальність за порушення законодавства у сфері землеустрою. Зокрема, особи, винні в порушенні законодавства у сфері землеустрою, несуть відповідальність згідно із законом.
Кваліфікаційна комісія за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою робить подання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката (його анулювання) з таких підстав, як зокрема грубе порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, норм і правил у сфері землеустрою.
На підставі подання Кваліфікаційної комісії про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, приймає відповідне рішення та повідомляє його письмово у двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Кваліфікаційної комісії. 
Рішення про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката може бути оскаржено в судовому порядку.
Основні засади роботи Кваліфікаційної комісії визначено Порядком роботи Кваліфікаційної комісії, видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та інженера-геодезиста, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 28 липня 2017 року №392, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 серпня 2017 року за №1044/30912 (далі - Порядок №392).
Відповідно до пунктів 19 та 20 розділу ІІІ Порядку №392 Кваліфікаційна комісія за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою робить подання до Держгеокадастру про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката (його анулювання) з таких підстав, як, зокрема грубе порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.
На підставі подання Кваліфікаційної комісії про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката Держгеокадастр приймає відповідне рішення та повідомляє його письмово у двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Кваліфікаційної комісії.
Рішення про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката може бути оскаржено в судовому порядку.
З системного аналізу наведених норм вбачається, що законодавець наділив повноваженнями Держгеокадастр здійснювати державний нагляд у сфері землеустрою та приймати рішення про анулювання кваліфікаційного сертифіката на підставі відповідного подання кваліфікаційної комісії. Комісія, в свою чергу, формує таке подання за наслідками розгляду відповідних звернень заінтересованих осіб, а також актів Держгеокадастру, у яких зафіксовані порушення сертифікованими інженерами-землевпорядниками вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.
При цьому законодавець розмежував два окремі випадки внесення подання про позбавлення (анулювання) кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника, а саме: за наслідком розгляду актів, складених за результатами здійснених заходів державного нагляду (контролю) Держземагентством України (стаття 61-1 Закону № 858-IV); за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою (стаття 68 Закону № 858-IV).
Жодною правовою нормою не встановлено заборони для центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері землеустрою, на звернення до Кваліфікаційної комісії саме як до органу державної влади у порядку статті 68 Закону № 858-IV, як і не встановлено статтею 61-1 цього Закону імперативного припису щодо здійснення останнім державного нагляду виключно шляхом проведення планових та позапланових заходів.
Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 30 березня 2020 року у справі №140/2220/18, від 26 травня 2020 року у справі №820/429/17. 
Також суд критично оцінює твердження позивача/апелянта про те, що під час розгляду  питання стосовно позбавлення його кваліфікаційного сертифіката не витребувано від останнього жодних пояснень, чим порушено його право на участь у прийнятті рішення, яке його стосується, не забезпечено право особи на захист, оскільки останнє не передбачено діючим законодавством.
Відповідно до доданих заявником – ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» документів, 15 червня 2017 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено відомості про те, що земельна ділянка з кадастровим номером 1422483900:26:000:0020 площею 5,48га перебуває в оренді у ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» на підставі договору оренди землі від 25 травня 2012 року №142240004002097.
У відомостях, сформованих через веб-ресурс «Електронні сервіси» стосовно земельних ділянок з кадастровими номерами №1422483900:26:000:0039 площею 1,1га та №1422483900:26:000:0040 площею 4,38га також вбачається наявність відомостей про суб`єкта речового права на земельні ділянки – ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ», зареєстровані у 2017 році.
Крім того, відомості щодо перебування нових сформованих земельних ділянок в оренді за договором оренди землі від 25 травня 2012 року №142240004002097 були перенесені державним реєстратором відповідно до пункту 20 постанови КМУ №1127 від 25 грудня 2015 року до відомостей про новостворені об`єкти нерухомості при реєстрації права власності на них за гр. ОСОБА_3 .
Зі спірного у справі наказу та подання слідує, що підставою для анулювання позивачу кваліфікаційного сертифіката слугували обставини порушення ним вимог статті 56 Закону України «Про землеустрій» в частині розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок без нотаріально посвідченої згоди на поділ чи об`єднання земельної ділянки користувача земельної ділянки (ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ»).
Відповідно до приписів вказаної статті Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок включає, зокрема, нотаріальну згода на поділ чи об`єднання земельної ділянки заставодержателів, користувачів земельної ділянки (у разі перебування земельної ділянки в заставі, користуванні) (пункт «е» частини першої).
Таким чином, відповідно до вказаної правової норми нотаріально посвідчена згода користувача земельної ділянки – ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» на поділ такої земельної ділянки є обов`язковим документом, який повинен бути наявним в розробленій з цього питання технічній документації із землеустрою.
Відтак, наявна у відповідачів інформація, надана ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ», в достатній мірі підтверджувала обставини допущення позивачем грубого порушення вимог нормативно-правових актів. 
Внесення відомостей щодо поділу земельної ділянку до реєстру державним реєстратором не нівелює порушення позивачем норм діючого законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а  доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.  
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -
                                                          ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року у справі № 200/4653/21 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім  випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 01 листопада 2021 року.

Судді                                                                                           А.В. Гайдар
                                                                                                 А.А. Блохін
                                                                                                 І.Д. Компанієць