ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2021 року                                                                                      Справа № 902/347/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Демидюк О.О. ,  суддя Савченко Г.І. 

секретар судового засідання Кушнірук Р.В. 

за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідачів:  
- ФОП Лукашик Г.М.: не з`явився 
- ФОП Колісник І.В.:ФОП Колісник І.В.
                                    Старий М.М. - адвокат, представник за ордером серії АВ №1021004 
                                                              від 26.10.2021р. 
- Відділу освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації: не з`явився
від заявника Могилів-Подільської районної державної адміністрації: не з`явився
за участю прокурора: Кривецької - Люліч Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Колісник Ірини Владиславівни 
на ухвалу Господарського суду Вінницької області, постановлену 13.09.21р. суддею            Маслієм І.В. о 17:30 год. у м.Вінниці, повний текст складено та підписано  16.09.21р. 
за заявою Могилів-Подільської районної державної адміністрації №1995/02-02.09  від 28.08.2021 (вх.номер канцелярії 01-34/7745/21 від 01.09.2021р.) та заявою Могилів-Подільської районної державної адміністрації №1996/02-02.09  від 28.08.2021р. (вх.номер канцелярії 01-34/7746/21 від 01.09.2021р.) про заміну сторони виконавчого провадження
у справі № 902/347/20 
за позовом Могилів-Подільської місцевої прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області 
до - Фізичної особи-підприємця Лукашик Галини Михайлівни, 
    - Фізичної особи-підприємця Колісник Ірини Владиславівни,
    - Відділу освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації
про визнання договорів закупівлі товарів за бюджетні кошти недійсними та повернення майна в розмірі 337983,00грн.

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 13.09.2021р. у справі №902/347/20 за позовом Могилів-Подільської місцевої прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області  до Фізичної особи-підприємця Лукашик Галини Михайлівни, Фізичної особи-підприємця Колісник Ірини Владиславівни, Відділу освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації про визнання договорів закупівлі товарів за бюджетні кошти недійсними та повернення майна в розмірі 337983,00грн., заяву Могилів-Подільської районної державної адміністрації №1995/02-02.09  від 28.08.2021р. (вх.номер канцелярії 01-34/7745/21 від 01.09.2021р.) та заяву Могилів-Подільської районної державної адміністрації №1996/02-02.09 від 28.08.2021р. (вх.номер канцелярії 01-34/7746/21 від 01.09.2021р.) про заміну сторони виконавчого провадження у справі №902/347/20 правонаступником - задоволено.
Замінено сторону виконавчого провадження - Відділ освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації на його правонаступника - Могилів-Подільську районну державну адміністрацію у судових наказах від 09.06.2021р. по справі №902/347/20, виданих на виконання постанови Верховного Суду України №902/347/20  від 20.05.2021р..
Не погоджуючись з постановленою ухвалою, Фізична особа-підприємець Колісник Ірина Владиславівна звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати.
Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, зокрема, наступне:
- вважає, що рішення місцевого господарського суду ухвалене з порушенням норм чинного законодавства;
- зазначає, що 28.08.2021р. Могилів-Подільська районна державна адміністрація звернулася до Господарського суду Вінницької області з заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 902/347/20. Зауважує, що станом на дату подання заявником  заяви про зміну сторони виконавчого провадження фактично тільки прийнято рішення про припинення Відділу освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації та внесені про це відомості до ЄДР ЮО ФОП та ГФ;
- вказує, що заявник не надав до суду жодних доказів того, що він є правонаступником Відділу освіти Мурованокуриловецької райдержадміністрації в частині переходу майна, майнових прав та обов`язків, а відтак відсутні підстави вважати його правонаступником;
- додає, що разом з тим заявник подав до суду в якості доказу розпорядження Вінницької обласної державної адміністрації №371 від 30.04.2021р. яким затверджено передавальний акт Мурованокуриловецької районної державної адміністрації, відповідно до якого заявник є правонаступником майна, прав та обов`язків Мурованокуриловецької районної державної адміністрації. Дане розпорядження доступне на офіційному сайті Вінницької обласної державної адміністрації за посиланням розпорядження отриманого з офіційного сайту Вінницької обласної державної адміністрації. Факт подачі такого розпорядження підтверджується текстом оскаржуваної ухвали;
- стверджує, що представником скаржника в судовому засіданні 13.03.2021р. наголошувалося, а судом не взято до уваги той факт, що Мурованкуриловецька районна державна адміністрації та відділ освіти Мурованокуриловецької Районної державної адміністрації є окремими юридичними особами і факт затвердження передавального акту яким передається майно, майно, майнові права та обов`язки від Мурованокуриловецької РДА (що не є стороною по справі, та не може бути стороною виконавчого провадження) до Могилів-Подільської РДА даної справи взагалі не стосується і не може бути належним доказом у справі;
- зауважує, що заявником не надано суду жодних доказів складення та/або затвердження і підписання передавального акту між відділом освіти Мурованокуриловецької РДА та Могилів-Подільською РДА. Передавальний акт, з яким держава п.8 постанови Кабінету міністрів України №1321 від 16.12.2020р. пов`язує факт переходу від відділу освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації до Могилів-Подільської районної державної адміністрації майна, майнових прав та обов`язків не складений та не підписаний сторонами. Припинення юридичної особи відділу освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації не відбулося. Передача майна, майнових прав, та обов`язків від відділу освіти Мурованокуриловецької РДА до Могилів-Подільської РДА не здійснювалась, а отже саме відділ освіти Мурованокуриловецької РДА є належною стороною виконавчого провадження по даній справі та заміні не підлягає;
- вважає, що вказане також підтверджується тим, що згідно з детальною інформацією про юридичну особу відділ освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації отриманою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, а також розпорядженням Мурованокуриловецької районної державної адміністрації від 16.01.2021р. №1 Про припинення структурних підрозділів Мурованокуриловецької районної державної адміністрації з додатком №4 Склад комісії з реорганізації відділу освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації (дані документи є в матеріалах справи, та подані разом з заявою про зміну сторони виконавчого провадження) юридична особа відділ освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації станом на дату подачі заяви про зміну сторони виконавчого провадження не припинена та має керівника, голову комісії з реорганізації Косенко Майя Степанівна.
Листом Північно-західного апеляційного господарського суду №902/347/20/6035/21 від 22.09.2021р. матеріали справи №902/347/20 витребувано з Господарського суду Вінницької області.
06.10.2021р. до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали скарження ухвали у справі  №902/347/20.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.10.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Колісник Ірини Владиславівни на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 13.09.2021р. у справі №902/347/20 та призначено справу №902/347/20 до розгляду на 26.10.2021р. об 14:30год..
12.10.2021р. на електронну пошту та 23.10.2021р. на поштову адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від Могилів-Подільської районної державної адміністрації надійшов лист від 12.10.2021р.№2368/02-0209, в якому просить розглядати справу за відсутністю її представника.
18.10.2021р. на поштову адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від Вінницької обласної прокуратури надійшов письмовий відзив від 13.10.2021р. №24-1054вих-21 на апеляційну скаргу.
Учасники справи були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази. Однак, відсутні сторони наданим їм процесуальним правом не скористалися та в судове засідання 26.10.2021р. не з`явилися, своїх повноважних представників не направили.
Враховуючи положення ч.12 ст.270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутності відсутніх сторін.
Учасники справи окрім прокурора не скористалися своїм правом згідно ч.1 ст.263 ГПК України та не надали суду відзивів на апеляційну скаргу, що згідно ч.3 ст.263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.
В судовому засіданні скаржник та її представник підтримали доводи апеляційної скарги та надали пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважають рішення місцевого суду незаконним та необґрунтованим. Просять суд ухвалу Господарського суду Вінницької області від 13.09.2021р. у справі №902/347/20 скасувати.
Прокурор у письмовому відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні заперечила проти доводів апеляційної скарги, вважаючи її безпідставною та необґрунтованою. Просить суд ухвалу Господарського суду Вінницької області від 13.09.2021р. у справі №902/347/20 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Згідно ч.1 ст.271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Згідно із ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника скаржника та прокурора, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановлені оскаржуваної ухвали суду, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено, що Могилів-Подільська місцева прокуратура Вінницької області в інтересах держави в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області звернулася до Господарського суду Вінницької області з позовом до Фізичної особи - підприємця Лукашик Галини Михайлівни, Фізичної особи - підприємця Колісник Ірини Владиславівни, відділу освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації, в якому просила суд:
- Визнати недійсним договір поставки шкільних меблів (парт одномісних) за №91 від 14.09.2018р., укладений між відділом освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації та ФОП Лукашик Галиною Михайлівною на суму 180 800,00грн..
- Визнати недійсним договір поставки шкільних меблів (стільців) за №92 від 14.09.2018р., укладений між відділом освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації та ФОП Колісник Іриною Владиславівною на суму 157183,00грн..
- Зобов`язати ФОП Лукашик Галину Михайлівну повернути відділу освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації грошові кошти в сумі 180800,00грн., перераховані платіжним дорученням №2 від 24.09.2018р..
- Зобов`язати відділ освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації повернути ФОП Лукашик Галині Михайлівні парти одномісні, поставлені на виконання договору поставки № 91 від 14.09.2018р. у кількості 220 штук. 
- Зобов`язати ФОП Колісник Ірину Владиславівну повернути відділу освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації грошові кошти в сумі 157183,00грн., перераховані платіжними дорученнями №1 та№779 від 24.09.2018р.. 
- Зобов`язати відділ освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації повернути ФОП Колісник Ірині Владиславівні стільці, поставлені на виконання договору поставки № 92 від 14.09.2018 у кількості 220 штук.
Рішенням Господарського суду Вінницької області від 30.09.2020р. у справі №902/347/20, яке залишено без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.01.2021р., відмовлено у задоволенні позову Могилів-Подільської місцевої прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області до Фізичної особи-підприємця Лукашик Галини Михайлівни, Фізичної особи-підприємця Колісник Ірини Владиславівни, Відділу освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації про визнання договорів закупівлі товарів за бюджетні кошти недійсними та повернення майна в розмірі 337983,00грн..
Згідно з додатковою постановою суду апеляційної інстанції від 04.02.2021р. задоволені заяви ФОП Лукашик Г.М. та ФОП Колісник І.В. про стягнення витрат на правничу допомогу; стягнуто з Управління на користь останніх витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 679,00грн. та  14840,00грн., відповідно.
19.02.2021р. на виконання постанови Північно-західного апеляційного господарського суду №902/347/20 від 04.02.2021р. було видано відповідні накази.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.05.2021р. рішення Господарського суду Вінницької області від 30.09.2020р., постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.01.2021р. та додаткову постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.02.2021р. зі справи №902/347/20 скасовано, ухвалено нове рішення про задоволення позову.
Визнано недійсним договір від 14.09.2018р. №91, який укладений відділом освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації та Фізичною особою – підприємцем Лукашик Галиною Михайлівною.
Визнано недійсним договір від 14.09.2018р. №92, який укладений відділом освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації та Фізичною особою – підприємцем Колісник Іриною Владиславівною. 
Зобов`язано Фізичну особу – підприємця Лукашик Галину Михайлівну повернути відділу освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації грошові кошти в сумі 180800,00грн., перераховані згідно з платіжним дорученням від 24.09.2018р. №2.
Зобов`язано відділ освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації повернути Фізичній особі – підприємцю Лукашик Галині Михайлівні парти одномісні, поставлені на виконання умов договору від 14.09.2018р. № 91 у кількості 220 штук.
Зобов`язано Фізичну особу – підприємця Колісник Ірину Владиславівну повернути відділу освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації грошові кошти в сумі 157183,00грн., перераховані згідно з платіжними дорученнями від 24.09.2018р. №1 та №779.
Зобов`язано відділ освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації повернути Фізичній особі – підприємцю Колісник Ірині Владиславівні стільці, поставлені на виконання умов договору від 14.09.2018р. №92 у кількості 220 штук.
Стягнуто з Фізичної особи – підприємця Лукашик Галини Михайлівни на користь Прокуратури Вінницької області 4 781,20грн. судового збору з позовної заяви.
Стягнуто з Фізичної особи – підприємця Колісник Ірини Владиславівни на користь Прокуратури Вінницької області 4 781,20грн. судового збору з позовної заяви.
Стягнуто з відділу освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації на користь Прокуратури Вінницької області 4 781,20грн. судового збору з позовної заяви.
Стягнуто з Фізичної особи – підприємця Лукашик Галини Михайлівни на користь Вінницької обласної прокуратури 7 171,80грн. судового збору з апеляційної скарги.
Стягнуто з Фізичної особи – підприємця Колісник Ірини Владиславівни на користь Вінницької обласної прокуратури 7 171,80грн. судового збору з апеляційної скарги.
Стягнуто з Відділу освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації на користь Вінницької обласної прокуратури 7 171,80грн. судового збору з апеляційної скарги.
Стягнуто з Фізичної особи – підприємця Лукашик Галини Михайлівни на користь Рівненської обласної прокуратури 9 562,40грн. судового збору з касаційної скарги.
Стягнуто з Фізичної особи – підприємця Колісник Ірини Владиславівни на користь Рівненської обласної прокуратури 9 562,40грн. судового збору з касаційної скарги.
Стягнуто з Відділу освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації на користь Рівненської обласної прокуратури 9 562,40грн. судового збору з касаційної скарги.
У задоволенні заяв Фізичної особи – підприємця Лукашик Галини Михайлівни та фізичної особи – підприємця Колісник Ірини Владиславівни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (з якими останні зверталися до суду апеляційної інстанції) – відмовлено.
09.06.2021р. на виконання постанови Верховного Суду України №902/347/20  від 20.05.2021р. було видано відповідні накази.
12.07.2021 на адресу Господарського суду Вінницької області надійшли заяви заступника керівника Вінницької обласної прокуратури про заміну сторони виконавчого провадження.
Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 12.07.2021р. постановлено призначити судове засідання з спільного розгляду заяв заступника керівника Вінницької обласної прокуратури про заміну сторони виконавчого провадження на 15.07.2021р..
Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 15.07.2021р. постановлено замінити боржника - Відділ освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністраціїна його правонаступником - Могилів-Подільською районною державною адміністрацією у судових наказах від 09.06.2021р. по справі №902/347/20, виданих на виконання постанови Верховного Суду №902/347/20  від 20.05.2021р..
09.08.2021р. до Господарського суду Вінницької області надійшла заява за підписом першого заступника керівника Рівненської обласної прокуратури про заміну сторони виконавчого провадження.
Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 10.08.2021р. призначено судове засідання з розгляду заяви заступника керівника Рівненської обласної прокуратури про заміну сторони виконавчого провадження на 13.08.2021р..
Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 13.08.2021р. ухвалено замінити боржника - Відділ освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації на її правонаступника - Могилів-Подільську районну державну адміністрацію у судових наказах від 09.06.2021р. по справі №902/347/20 до відкриття виконавчого провадження.
01.09.2021р. до Господарського суду Вінницької області надійшли заяви Могилів-Подільської районної державної адміністрації про заміну сторони виконавчого провадження.
Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 02.09.2021р. постановлено призначити судове засідання з розгляду заяви Могилів-Подільської районної державної адміністрації №1995/02-02.09  від 28.08.2021р. та заяви Могилів-Подільської районної державної адміністрації №1996/02-02.09  від 28.08.2021р. про заміну сторони виконавчого провадження до спільного розгляду в судовому засіданні на 13.09.2021р..
13.09.2021р. до Господарського суду Вінницької області надійшли заперечення відповідача 2 на заяву про заміну сторони виконавчого провадження.
Також, представником заявника було подано заяву про долучення доказів до матеріалів справи, які суд долучив до матеріалів справи.
Як вже зазначалося, ухвалою Господарського суду Вінницької області від 13.09.2021р. у справі №902/347/20 заяву Могилів-Подільської районної державної адміністрації №1995/02-02.09  від 28.08.2021р. (вх.номер канцелярії 01-34/7745/21 від 01.09.2021р.) та заяву Могилів-Подільської районної державної адміністрації №1996/02-02.09 від 28.08.2021р. (вх.номер канцелярії 01-34/7746/21 від 01.09.2021р.) про заміну сторони виконавчого провадження у справі №902/347/20 правонаступником - задоволено.
Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Здійснюючи правосуддя, суд забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.
Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України, водночас, визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань і це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч.5 ст.55 Конституції України).
Конституція України визначає Україну як правову державу, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Одним з основних фундаментальних елементів цього принципу є юридична визначеність (legal certainty). Юридичні норми мають бути чіткими, ясними і недвозначними, оскільки інше не може забезпечити їх однакове застосування.
За змістом п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції" кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Отже, висловлювання "судом, встановленим законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини" від 12.07.2001р. зазначено, що право на доступ до суду, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права.
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").
У відповідності до ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи мають право на судовий захист в Україні нарівні з громадянами і юридичними особами України. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України. кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції.
Таким чином, конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.
Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
При цьому захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.
Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (рішення від 19.03.1997 зі справи "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece); рішення від 20.07.2004 зі справи "Шмалько проти України").
Відповідно до ст.129-1 Конституції України, положень ч.1 ст.18, ч.1 ст.326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Конституційний Суд України у рішенні від 13.12.2012р. №18-рп/2012 зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист.
Виконання судового рішення, відповідно до змісту Рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013р. у справі №1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України №2-р(ІІ)/2019 від 15.05.2019р. у справі №3-368/2018(5259/18) Конституційний Суд України, беручи до уваги статті 3, 8, частини першу, другу статті 55, частини першу, другу статті 129-1 Конституції України, свої юридичні позиції щодо визначення виконання судового рішення складовою конституційного права на судовий захист, вважає, що держава, створюючи належні національні організаційно-правові механізми реалізації права на виконання судового рішення, повинна не лише впроваджувати ефективні системи виконання судових рішень, а й забезпечувати функціонування цих систем у такий спосіб, щоб доступ до них мала кожна особа, на користь якої ухвалене обов`язкове судове рішення, у разі, якщо це рішення не виконується, у тому числі державним органом.
Також у зазначеному рішенні Конституційний Суд України наголошує, що визначений у законі порядок забезпечення державою виконання судового рішення має відповідати принципам верховенства права та справедливості, гарантувати конституційне право на судовий захист; невиконання державою позитивного обов`язку щодо забезпечення функціонування запроваджуваної нею системи виконання судових рішень призводить до обмеження конституційного права на судовий захист та нівелює його сутність.
Отже, судове рішення, що набрало законної сили, є обов`язковим до виконання. Забезпечення виконання остаточного судового рішення у визначеному законом порядку є позитивним обов`язком держави.
Відповідно до ч.1 ст.18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
За приписами ст.52 ГПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.
За загальним правилом, правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво є самостійною підставою заміни кредитора у зобов`язанні, його слід розглядати як певний юридичний механізм похідного правонабуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника. Правонаступництво для юридичних осіб може наставати в разі їх припинення з правонаступництвом. Припинення юридичної особи з правонаступництвом, тобто реорганізація юридичної особи, може проводитися у формі злиття, приєднання, поділу або перетворення.
Також, процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. Для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі (у тому числі на стадії виконання судового рішення) необхідною умовою є наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.
Таким чином, правонаступництвом є перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Розрізняють дві форми правонаступництва: універсальне та часткове (сингулярне). При універсальному правонаступництві до правонаступника (фізичної або юридичної особи) разом з правами первісного кредитора переходять і його обов`язки. Таке правонаступництво має місце у разі спадкування, реорганізації юридичної особи шляхом перетворення, злиття, приєднання. При частковому (сингулярному) правонаступництві, до правонаступника переходять тільки певні права та обов`язки кредитора.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження", сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення
Частиною 5 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Матеріали оскарження ухвали у справі свідчать, що обґрунтовуючи подані заяви про заміну сторони виконавчого провадження у справі №902/347/20 правонаступником, заявник посилається на те, що відповідно до постанови Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17.06.2020р. №807-ІХ, пункту 12 Порядку здійснення заходів щодо утворення та реорганізації районних державних адміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків районних державних адміністрацій, що припиняються, затвердженого постановою КМУ від 16.12.2020р. №1321, розпорядження КМУ "Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій" від 16.12.2020р. №1635, розпорядження голови Вінницької обласної державної адмністрації "Про утворення комісії з реогранізації Мурованокуриловецької районної державної адміністрації" від 16.01.2021р. №17, розпорядження голови Мурованокуриловецької районної державної адміністрації "Про припинення структурних підрозділів Мурованокуриловецької районної державної адміністрації" від 16.01.2021р. №1, діяльність Відділу освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації припинено шляхом приєднання до Могилів-Подільської районної державної адміністрації, яка є її правонаступником. Таким чином, враховуючи вищевикладену у заявника немає можливості реалізувати право на стягнення коштів за судовими наказами.
Водночас, у своїх запереченнях проти задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження представник відповідача 2 звертає увагу суду, зокрема, на те, що заявником не надано  суду жодних доказів на підтвердження того, що він є правонаступником Відділу освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації в частині переходу майна, майнових прав та обов`язків, а відтак відсутні підстави вважати його правонаступником.
Як встановлено судом, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.05.2021р. рішення Господарського суду Вінницької області від 30.09.2020р., постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.01.2021р. та додаткову постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.02.2021р. зі справи  №902/347/20 скасовано, ухвалено нове рішення про задоволення позову.
Визнано недійсним договір від 14.09.2018р. №91, який укладений відділом освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації та Фізичною особою – підприємцем Лукашик Галиною Михайлівною.
Визнано недійсним договір від 14.09.2018р. №92, який укладений відділом освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації та Фізичною особою – підприємцем Колісник Іриною Владиславівною.
Зобов`язано Фізичну особу – підприємця Лукашик Галину Михайлівну повернути відділу освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації грошові кошти в сумі 180800,00грн., перераховані згідно з платіжним дорученням від 24.09.2018р. №2.
Зобов`язано відділ освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації повернути Фізичній особі – підприємцю Лукашик Галині Михайлівні парти одномісні, поставлені на виконання умов договору від 14.09.2018р. № 91 у кількості 220 штук.
Зобов`язано Фізичну особу – підприємця Колісник Ірину Владиславівну повернути відділу освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації грошові кошти в сумі 157183,00грн., перераховані згідно з платіжними дорученнями від 24.09.2018р. №1 та №779.
Зобов`язано відділ освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації повернути Фізичній особі – підприємцю Колісник Ірині Владиславівні стільці, поставлені на виконання умов договору від 14.09.2018р. №92 у кількості 220 штук.
Стягнуто з Фізичної особи – підприємця Лукашик Галини Михайлівни на користь Прокуратури Вінницької області 4 781,20грн. судового збору з позовної заяви.
Стягнуто з Фізичної особи – підприємця Колісник Ірини Владиславівни на користь Прокуратури Вінницької області 4 781,20грн. судового збору з позовної заяви.
Стягнуто з відділу освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації на користь Прокуратури Вінницької області 4 781,20грн. судового збору з позовної заяви.
Стягнуто з Фізичної особи – підприємця Лукашик Галини Михайлівни на користь Вінницької обласної прокуратури 7 171,80грн. судового збору з апеляційної скарги.
Стягнуто з Фізичної особи – підприємця Колісник Ірини Владиславівни на користь Вінницької обласної прокуратури 7 171,80грн. судового збору з апеляційної скарги.
Стягнуто з Відділу освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації на користь Вінницької обласної прокуратури 7 171,80грн. судового збору з апеляційної скарги.
Стягнуто з Фізичної особи – підприємця Лукашик Галини Михайлівни на користь Рівненської обласної прокуратури 9 562,40грн. судового збору з касаційної скарги.
Стягнуто з Фізичної особи – підприємця Колісник Ірини Владиславівни на користь Рівненської обласної прокуратури 9 562,40грн. судового збору з касаційної скарги.
Стягнуто з Відділу освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації на користь Рівненської обласної прокуратури 9 562,40грн. судового збору з касаційної скарги.
У задоволенні заяв Фізичної особи – підприємця Лукашик Галини Михайлівни та фізичної особи – підприємця Колісник Ірини Владиславівни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (з якими останні зверталися до суду апеляційної інстанції) – відмовлено.
09.06.2021р. на виконання постанови Верховного Суду України №902/347/20  від 20.05.2021р. було видано відповідні накази.
Як встановлено судом, що 16.06.2021р. заявником було отримано накази Господарського суду Вінницької області на виконання постанови Верховного Суду України №902/347/20  від 20.05.2021р. про зобов`язання Фізичної особи-підприємця Лукашик Галини Михайлівни повернути відділу освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації грошові кошти в сумі 180800,00грн., перераховані згідно з платіжним дорученням від 24.09.2018р. №2 та про зобов`язання Фізичної особу-підприємця Колісник Ірини Владиславівни повернути відділу освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації грошові кошти в сумі 157183,00грн., перераховані згідно з платіжними дорученнями від 24.09.2018р. №1 та №779.
В подальшому, заявником було пред`явлено вищевказані накази до виконання до Шаргородського ВДВС у Жмеринському районі Вінницької області з супровідними листами голови Могилів-Подільської районної державної адміністрації №1900/02-02.09 та №1899/02-02.09 від 12.08.2021р.. 
Надалі, заявником було отримано відповідь від органу державної виконавчої служби про відмову у відкритті виконавчого провадження у зв`язку із тим, що заява про відкриття виконавчого провадження подана неналежним стягувачем.
Слід зазначити, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України).
Згідно ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч.3 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
У ч.1 ст.516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
За висновками викладеними у постанові Верховного суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09.12.2019р. у справі 2-3627/09, зміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без зміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України "Про виконавче провадження".
Також, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020р. у справі № 910/5953/17 (провадження №12-98гс19) вказано, що при реорганізації в формі злиття немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Адже правонаступник лише один, що унеможливлює виникнення будь-яких спорів щодо переходу майна, прав чи обов`язків. Отже, лише при припиненні суб`єкта господарювання шляхом поділу в розподільчому балансі визначається правонаступництво. Внаслідок же злиття, приєднання або перетворення правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при таких видах реорганізації неможливий.
Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020р. у справі №922/4519/14  вказано, що забезпечення остаточності судового рішення та його неухильного виконання спрямоване на дотримання таких вимог верховенства права, як забезпечення прав і свобод людини, правової визначеності, доступу до правосуддя, законності. Порушення принципу обов`язковості виконання судового рішення суперечить вимогам правової визначеності.
Згідно до постанови Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17.06.2020р. №807-ІХ, пункту 12 Порядку здійснення заходів щодо утворення та реорганізації районних державних адміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків районних державних адміністрацій, що припиняються, затвердженого постановою КМУ від 16.12.2020р. №1321, розпорядження КМУ "Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій" від 16.12.2020р. №1635, розпорядження голови Вінницької обласної державної адмністрації "Про утворення комісії з реогранізації Мурованокуриловецької районної державної адміністрації" від 16.01.2021р. №17, розпорядження голови Мурованокуриловецької районної державної адміністрації "Про припинення структурних підрозділів Мурованокуриловецької районної державної адміністрації" від 16.01.2021р. №1, діяльність Відділу освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації припинено шляхом приєднання до Могилів-Подільської районної державної адміністрації, яка є її правонаступником.
Відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Відділ освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації перебуває у стані припинення. 
Розпорядженням Вінницької обласної державної адміністрації від 30.04.2021р. №371, яке підписане Головою обласної державної адміністрації Борзовим С.С., затверджено передавальний акт Мурованокуриловецької районної державної адміністрації, відповідно до якого правонаступником майна, прав та обов`язків є Могилів-Подільська районна державна адміністрація. 
Згідно розпорядження №268 від 04.12.2019р. "Про апарат, структурні підрозділи райдержадміністрації та їх граничну чисельність", затверджено перелік структурних підрозділів райдержадміністрації, граничну чисельність апарату та структурних підрозділів райдержадміністрації, де відділ освіти входить в перелік, як структурний підрозділ райдержадміністрації. 
Отже, як встановлено судом та вбачається із наданих суду відповідних доказів, що містяться у матеріалах справи правонаступником Відділу освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації є Могилів-Подільська районна державна адміністрація.
За вказаних обставин, виходячи із системного аналізу обставин встановлених при розгляді даної справи у їх сукупності та наданих доказів, виходячи із загальних засад, встановлених у ст.3 ЦК України, а саме справедливості, добросовісності та розумності, колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення заяви Могилів-Подільської районної державної адміністрації №1995/02-02.09 від 28.08.2021р. (вх.номер канцелярії 01-34/7745/21 від 01.09.2021р.) та заяви Могилів-Подільської районної державної адміністрації №1996/02-02.09 від 28.08.2021р. (вх. номер канцелярії 01-34/7746/21 від 01.09.2021р.) про заміну сторони виконавчого провадження у справі №902/347/20 та заміни сторони виконавчого провадження (стягувача) - Відділу освіти Мурованокуриловецької районної державної адміністрації на його правонаступника - Могилів-Подільську районну державну адміністрацію у судових наказах від 09.06.2021р. по справі №902/347/20, виданих на виконання постанови Верховного Суду України №902/347/20  від 20.05.2021р...
Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що заперечення скаржника та відповідні обґрунтування в апеляційній скарзі щодо обставин справи є безпідставними та такими, що не можуть впливати на розгляд вказаних вище заяв про заміну сторони виконавчого провадження у справі №902/347/20.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.
Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).
Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.
В силу приписів ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Натомість, скаржником не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.
Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.
Відповідно до ст.276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За наведених обставин, ухвалу Господарського суду Вінницької області від 13.09.2021р. у справі №902/347/20 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Колісник Ірини Владиславівни - без задоволення.
Керуючись ст.ст.129, 246, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -
                      
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Колісник Ірини Владиславівни залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Вінницької області від 13.09.2021р. у справі №902/347/20 – без змін.
2. Матеріали оскарження ухвали у справі №902/347/20 повернути до Господарського суду Вінницької області.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст.ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "28" жовтня 2021 р.

Головуючий  суддя                                                                      Павлюк І.Ю. 

Суддя                                                                                              Демидюк О.О.  

Суддя                                                                                              Савченко Г.І.