ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5640/21  Номер провадження 33/814/521/21	Головуючий у 1-й інстанції Січиокно Т. О.  Доповідач ап. інст. Корсун О. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року 	м. Полтава	

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., з участю секретаря судового засідання Гринь А.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його представника – адвоката Петрушанко О.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференціїї справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 23 червня 2021 року щодо 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Писарівка Новосанжарського р-ну Полтавської обл., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
ВСТАНОВИВ:
Цією постановою 
ОСОБА_1  визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності 454 гривні судового збору в дохід держави.
За постановою суду ОСОБА_1 визнано винуватим за те, що він 07 червня 2021 року о 06 годині 58 хвилин по вул. Південній, 55 у м. Полтава в порушення вимог п.2.9«а» ПДР України керував транспортним засобом марки ЗАЗ 110217, н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.
В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить скасувати постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 23 червня 2021 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції не враховано те, що: доказами у матеріалах провадження не підтверджено перебування ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а висновок щодо результатів медичного огляду та акт названого огляду від 07 червня 2021 року, які надано з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, є недійними, так як лікарем не обстежувався ОСОБА_1 , не відібрано в апелянта зразки біологічного середовища і не проведено лабораторного дослідження, використано двічі-тричі одну розпаковану трубку при застосуванні вимірювальної техніки, яка відобразила 2 різні результати, а також не оголошено та у складеному акті не зазначено яким приладом встановлено стан алкогольного сп`яніння, відсутня роздруківка алкотестера з відповідними даними; поліцейськими порушено процедуру проведення огляду на стан сп`яніння на місці, не запропоновано ОСОБА_1 адвоката та на їх пораду апелянтом зазначено про визнання винуватості; у протоколі неправильно та нечітко сформульовано суть адміністративного правопорушення, не вказано виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а зазначена назва алкотестера відрізняється від його назви, наведеної в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів.
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника - адвоката Петрушанко О.Д., які просили задовольнити апеляційну скаргу з підстав у ній наведених, допитавши свідка, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апелянта, суд апеляційної інстанції дійшов наступного висновку.
За змістом ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Згідно з положеннями статті 294 КУпАП судове рішення переглядається у межах доводів апеляційної скарги.
Стаття 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 251 КУпАП визначено поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Адміністративна відповідальність  за статтею 130 КУпАП настає, зокрема, за  керування транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до п. 2.9 «a» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Висновок місцевого суду про керування ОСОБА_1 07 червня 2021 року о 06 годині 58 хвилин по вул. Південній, 55 у м. Полтава транспортним засобом марки ЗАЗ 110217, н.з.  НОМЕР_1 , ніким з учасників провадження не оспорюється та підтверджується належними, допустими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми доказами, яким надана правильна юридична оцінка.
Разом з тим, доводи апелянта про те, що доказами у матеріалах провадження не підтверджено перебування ОСОБА_1 під час керування автомобілем за наведених обставин у стані алкогольного сп`яніння, є безпідставними з огляду на таке.
Так, згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №126723 від 07 червня 2021 року, цього дня о 06 годині 58 хвилин ОСОБА_1 по вул. Південній, 55 у м. Полтава у порушення вимог п.2.9«а» ПДР України керував транспортним засобом марки ЗАЗ 110217, н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. 
У графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення апелянт зазначив: «вину визнаю, пояснення надам у суді».
У зазначеному протоколі вказані свідки проходження огляду особою, яка притягається до адміністративної відповідальності огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці – ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , цей процесуальний документ складений уповноваженою особою - поліцейським ОСОБА_4 , та підписаний останнім, свідками, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності без будь-яких застережень чи зауважень (а.с.1).
Усупереч доводам особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд апеляційної інстанції констатує, що протокол серії ААБ №126723 від 07 червня 2021 року містить викладені у повному обсязі фактичні обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме місце, час та суть указаного правопорушення. Наведена працівником поліції фабула містить усі істотні ознаки правопорушення, яке ставиться у вину апелянту.
Протокол складено з дотриманням вимог ст.ст.254, 255 КУпАП, його зміст узгоджується з положеннями ст.256 згаданого процесуального кодексу. Одночасно слід зауважити, що зазначення поліцейським ознак сп`яніння у відповідності до п.6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, передбачено саме в разі документування матеріалів щодо відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, а не керування водієм транспортним засобом у стані сп`яніння, що було б позбавлено раціонального сенсу.
У свою чергу, дані протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 об`єктивно стверджуються даними відеозапису від 07 червня 2021 року, записаному на технічному носієві інформації, якими зафіксовано проведення поліцейським на місці огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу "Драгер", результат якого показав – 0,79 проміле алкоголю в крові. Наведений показник ступеню алкогольного сп`яніння апелянта підтверджується роздруківкою технічного приладу «Drager ALCOTEST 7510» №ARLM0363, яким проводилось освідування, та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2-3). При цьому, сам водій у розмові з поліцейськими вказує на вживання ним алкогольного напою (пива).
Апеляційний суд вбачає технічного характеру помилковість зазначення цифр в назві приладу «Драгер» в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, однак наведене не є тим релевантним фактором, який ставить під сумнів достовірність отриманих результатів за результатами застосування «Drager ALCOTEST 7510» №ARLM0363. Про технічний характер вказаної описки свідчить правильне зазначення назви такого спеціального технічного засобу у протоколі про адміністративне правопорушення із вказівкою на його конкретний номер, які повністю відповідають даним зробленої з цього приладу роздруківки. Порушень при проведенні поліцейським названого огляду на місці, які б свідчили про його недійсність, не встановлено.
За змістом відеозапису у подальшому, у зв`язку з незгодою ОСОБА_1 з результатами огляду на місці, поліцейськими було забезпечено доставку останннього для огляду до закладу охорони здоров`я, зі складенням відповідного направлення від 07 червня 2021 року.
Так, за висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №225 від 07 червня 2021 року, лікарем Полтавського обласного наркологічного диспансера ОСОБА_5 підтверджено перебування ОСОБА_1 на момент огляду у цей день о 07 годині 25 хвилин у стані алкогольного сп`яніння. Указаний висновок підписано апеллянтом без зауважень, лікарем, що проводив медичний огляд, та засвідчено печаткою закладу охорони здоров`я (а.с. 4).
Згідно з актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №225 від 07 червня 2021 року, лікарем ПОНД ОСОБА_5 встановлено, серед іншого, що у ОСОБА_1 на момент медичного огляду були: зниження об`єму свідомості, змазана мова, невпевнена хода, гіперемія шкіри обличчя, нестійкість у позі Ромберга, промахування при пальце-носовій пробі, різкий запах алкоголю з порожнини рота, зі слів апелянта він вживав пиво, при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння о 07 годині 25 хвилин та 07 годині 47 хвилин за допомогою спеціального технічного приладу «Алкотест 6820», ARKL 2594 встановлено 0,55 та 0,51 проміле відповідно, що підтверджено й копіями роздруківок спеціального технічного приладу «Drager ALCOTEST 6820», які містять особистий підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. На підставі отриманих під час огляду даних у їх сукупності, лікарем надано висновок про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. При цьому, цілком логічним є відображення двох різних результатів при застосуванні вказаного засобу вимірювальної техніки через деякий проміжок часу, з огляду на те, що зі сплином часу ступінь алкогольного сп`яніння зменшується, що було підтверджено лікарем суду апеляційної інстанції, а тому доводи скарги у цій частині є необгрунтованими.
Допитаний у суді апеляційної інстанції як свідок лікар ОСОБА_5 підтвердив наданий ним висновок. 
Зазначене узгоджується зі змістом відеозаписів від 07 червня 2021 року, записаних на технічному носієві інформації, з яких, зокрема, вбачається застосування засобу вимірювальної техніки під час проходження особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, встановлення за результатами її застосування зазначених показників алкоголю в крові апелянта. При цьому, суд апеляційної інстанції всупереч доводам скарги констатує, що засобами об`єктивного контролю зафіксовано, що після першого застосування вимірювального приладу перед наступним за часом його застосуванням, було змінено та використано інший новий попередньо запакований мундштук (02:03-02:12 хвилин відеозапису №20210607113358000843).
Крім того, слід зазначити, що використання лікарем закладу охорони здоров`я вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ України під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, не можна ототожнювати із застосуванням даних спеціальних технічних засобів поліцейським при проведенні огляду, оскільки в останньому випадку результати огляду на стан алкогольного сп`яніння встановлюються виключно за показником спеціального технічного засобу, в той час як при проведенні огляду в медичному закладі, лікарем, окрім проведення замірів за допомогою спеціальних технічних засобів, встановлюється стан алкогольного сп`яніння обстежуваної особи шляхом проведення відповідних тестів, візуального огляду, за результатами чого надається діагноз, який вноситься до акта медичного огляду, та на підставі якого у подальшому й видається висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, дані за результатами проведеного відповідно до ст.266 КУпАП поліцейським огляду на місці щодо перебування апелянта у стані алкогольного сп`яніння під час виконання останнім функцій водія підтверджено висновком лікаря закладу охорони здоров`я, а тому версія ОСОБА_1 , висунута на свій захист, про відсутність у нього стану алкогольного сп`яніння є неспроможною та спрямована на спробу уникнення апелянта від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.
Твердження представника апелянта щодо сумнівів у кваліфікації лікаря, яким проведено огляд, є безпідставними, оскільки лікарем закладу охорони здоров`я ОСОБА_5 станом на момент здійснення медичного огляду ОСОБА_1 у відповідності до чинного законодавства було пройдено тематичне удосконалення за програмою – діагностика станів сп`яніння, у Харківській медичній академії післядипломної освіти, що підтверджується копію посвідчення про проходження підвищення кваліфікації до диплому № НОМЕР_2 лікаря ОСОБА_5 , наданою ним у судовому засіданні апеляційної інстанції.
Необгрунтованими також є й посилання в апеляційній скарзі про непроведення лікарем лабораторних досліджень як на підставу для визнання недійсним його висновку, оскільки обов`язковість проведення названих досліджень за Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, пов`язується виключно з випадками визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, а не алкогольного сп`яніння, як за обставин розглядуваної справи (п.7 розділу ІІІ). Об`єктивних підстав ставити під сумнів обрані компетентним лікарем закладу охорони здоров`я методи при проведенні огляду немає, висновки якого детально та мотивовано наведено у згаданому вище акті медичного огляду від 07 червня 2021 року.
За таких підстав, доводи апеляційної скарги, з якими пов`язується недійсність висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу й швидкість реакції №225 від 07 червня 2021 року та акту до нього, є необґрунтованими. Названі докази є належними, допустимими та достовірними, а мотивовані обставини, які б свідчили про протилежне у справі відсутні.
Так само неспроможними є доводи ОСОБА_1 про те, що поліцейськими не було запропоновано йому адвоката, оскільки матеріали справи не містять даних про те, що апелянт просив скористатися юридичною допомогою. При цьому, апелянту було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, про що наявна відмітка у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №126723 від 07 червня 2021 року, засвідчена особистим підписом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Таким чином, указані докази безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння за детально наведених в оскаржуваній постанові обставин, й об`єктивних підстав недовіряти цим доказам не встановлено.
За таких обставин, місцевий суд дійшов правильного висновку про вчинення ОСОБА_6 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно п. 1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є водієм, що підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №126723 та висновком щодо результатів медичного огляду від 07 червня 2021 року, за якими особу апелянта у закладі охорони здоров`я було встановлено за посвідченням водія серії НОМЕР_3 від 15 червня 2013 року, яке у подальшому було вилучено працівниками поліції у ОСОБА_1 , що засвідчено підписом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та не заперечується ніким з учасників провадження під час апеляційного розгляду.
Отже, суд першої інстанції, з урахуванням положень ст.33 КУпАП, правильно наклав стягнення на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.
Так, будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Судом апеляційної інстанції не встановлено неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Урахувавши наведене вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 23 червня 2021 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                                         О.М. Корсун