ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 р. 	Справа № 520/6402/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецагроторг трейд" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.07.2021, головуючий суддя І інстанції: Шляхова О.М., м. Харків, повний текст складено 05.07.21  по справі № 520/6402/21
за позовом              Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецагроторг трейд"  
до              Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України                      
про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "СПЕЦАГРОТОРГ ТРЕЙД" (далі за текстом також - позивач, ТОВ "СПЕЦАГРОТОРГ ТРЕЙД") звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (далі за текстом також – відповідач, ГУ ДПС у Харківській області), в якій просило:
- скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області від 05.04.2021 № 2384, яким вирішено про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦАГРОТОРГ ТРЕЙД» (код ЄДРПОУ 24489939) критеріям ризиковості платника податку;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «СПЕЦАГРОТОРГ ТРЕЙД» (код ЄДРПОУ 24489939) з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, із неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач, з посиланням на правову позицію Верховного Суду, зазначає про помилковість висновків суду першої інстанції про те, що віднесення особи до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості, без прийняття рішення про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних, не порушує права та інтереси платника, оскільки рішення про віднесення позивача до ризикових обов`язково створює перешкоди у здійсненні платником податків його господарської діяльності. Крім того, зазначає, що судом першої інстанції неправомірно не було досліджено та не надано належної оцінки підставам прийняття оскаржуваного позивачем рішення контролюючого органу, а отже, рішення суду першої інстанції прийнято за неповного з`ясування обставин справи.
За результатами апеляційного розгляду позивач просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.
Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу, що твердження позивача, наведені в апеляційній скарзі, є безпідставними, помилковими та спростовуються положеннями чинного законодавства України. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також – КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач, ТОВ «СПЕЦАГРОТОРГ ТРЕЙД», є юридичною особою, зареєстрованою відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» з присвоєнням ідентифікаційного коду юридичної особи 24489939, за юридичною адресою: 64107, Харківська область, місто Первомайський, вулиця Залізнична, будинок 76. Основним видом діяльності Товариства за КВЕД є 46.90 - Неспеціалізована оптова торгівля.
05.04.2021 відповідачем прийнято рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку № 2384, в якому зазначено, що Комісією регіонального рівня відповідно до пункту 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року за № 1165, прийнято рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Позивач, убачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції застосував положення Порядку з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого на виконання вимог пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117, дослідив зміст спірного рішення на відповідність цьому Порядку та дійшов висновку, що таке рішення відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки винесене обґрунтовано.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року, № 1165 на виконання вимог пункту 201.16 статті 201 ПК України затверджено Порядок з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 1165), який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів.
Відповідно до пункту 5 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Одним з критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, що закріплені у Додатку 1 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних є наявність у контролюючих органах податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування (пункт 8 Додатку 1).
Пунктом 6 Порядку № 1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається Комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку Комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання Комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).
У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;
інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Інформацію та копії документів, подані платником податку, Комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.
За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).
Відповідно до пункту 25 Порядку № 1165 Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном.
Комісія центрального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком (пункт 26 Порядку № 1165).
Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення (абз. 8 пункту 40 Порядку 1165).
У додатку 4 до Порядку № 1165 зазначено, що рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
Тобто, Порядок № 1165, який є чинним та діяв під час прийняття спірних рішень прямо передбачає можливість оскарження рішень про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості.
З аналізу вищенаведених норм убачається, що законодавцем встановлена певна послідовність прийняття рішення про відповідність платника Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість. Так, вирішенню Комісією регіонального рівня питання відповідності платника податку Критеріям ризиковості платника має передувати складання та направлення таким платником податкової накладної/розрахунку коригування, потім моніторинг платника податку, податкової накладної/ розрахунку коригування.
Крім того, встановленню наявності у контролюючих органах податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, яка стала відома контролюючому органу у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, має передувати моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування, поданої для реєстрації.
При цьому, моніторинг проводиться в автоматизованому порядку.
З огляду на викладений принцип контролюючий орган має дотримуватись послідовності дій при прийнятті рішення.
Тобто, питання відповідності позивача Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість має розглядатись Комісією регіонального рівня за наслідками подання підприємством для реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування та моніторингу платника податку і податкової накладної / розрахунку коригування, що направлена для реєстрації.
Дослідивши оскаржуване рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість, колегією суддів установлено, що контролюючим органом порушено процедуру прийняття вказаного рішення.
Так, зі змісту такого рішення, відзиву на позовну заяву та апеляційної скарги вбачається, що Комісією регіонального рівня прийнято рішення про відповідність платника Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість не за наслідками подання останнім податкової накладної / розрахунку коригування для реєстрації, що має передувати моніторингу платника податку, моніторингу такої накладної/ розрахунку коригування, а прийнято у зв`язку з наявною податковою інформацією, що отримана з баз даних ДПС під час виконання функцій контролю, а не за наслідками подання останнім податкової накладної/ розрахунку коригування для реєстрації.
Тобто, рішення прийнято з порушенням процедури, встановленої нормами чинного законодавства, а тому є протиправним.
Крім того, колегія суддів зазначає, що у затвердженій формі рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку передбачено необхідність зазначення контролюючим органом однієї із двох підстав для прийняття такого рішення, а саме:
- у зв`язку з виявленням обставин та/або отриманням інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності або
- з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від ... р. № -.
У формі рішення вказано про необхідність зазначення пункту критерію ризиковості платника податку, а у разі відповідності суб`єкта пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку необхідно також зазначити, яка саме інформація була підставою для висновків про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Як убачається з матеріалів справи, рішенням про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника від 05.04.2021 за № 2384 ТОВ "СПЕЦАГРОТОРГ ТРЕЙД" визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податку на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Підставою прийняття оскаржуваного рішення визначено наявність в органах державної податкової служби України податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій (а.с. 12).
Так, до матеріалів справи відповідачем надано витяг з протоколу засідання Комісії контролюючого органу від 05.04.2021 за № 61, у якому зазначено податкову інформацію, яка використовувалась при прийнятті рішення про віднесення позивача до ризикових платників. Зокрема, зазначено: ТОВ "СПЕЦАГРОТОРГ ТРЕЙД" (п. н. 24489939) стан (0) платник податків за основним місцем обліку, основний вид діяльності – 46.90. Неспеціалізована оптова торгівля, чисельність працюючих – 4 осіб, середня заробітна плата – 5150,00 грн, основні засоби становлять 245,8 тис.грн, податкове навантаження по ПДВ за лютий п.р. становить 0,2 відсотка, відповідно до повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність повідомлення (форма 20-ОПП) у платника обліковуються переробний цех, склад, СТО, автоцистерна, паливно-заправний комплекс, переробка сільськогосподарської продукції, колісна техніка для всіх видів робіт, за результатами аналізу реєстрації в ЄРПН встановлено, що підприємство та/або контрагент задіяні у проведенні ризикових операцій (Указ Президента України від 02.04.2021 за № 140/2021). Наявна податкова інформація свідчить про ймовірність задіяння платника ТОВ "СПЕЦАГРОТОРГ ТРЕЙД" (п. н. 24489939) у мінімізації сплачених до бюджету сум ПДВ та про можливість віднесення платників до переліку ризикових.
Водночас, в оскаржуваному рішенні від 05.04.2021 за № 2384 відповідачем у якості підстави прийняття рішення, зокрема, у відповідній колонці не зазначено, з урахуванням чого чи у зв`язку з чим прийнято таке рішення, а в рядку «Податкова інформація» зазначено «підприємство та/або контрагент задіяні у проведенні ризикових операцій», проте не ідентифіковано конкретні ризикові операції та/або податкові накладні платника, в яких були зафіксовані такі операції. 
Отже, відповідач, приймаючи оскаржене рішення обмежився лише загальною оцінкою, зазначивши «підприємство та/або контрагент задіяні у проведенні ризикових операцій».
До Протоколу долучено лист ДПС України від 27.01.2021 за № 2516/7/99-00-18-01-03-07 з інформацією контролюючого органу, яка стала підставою для прийняття оскаржуваного рішення про відповідність платника п. 8 Критеріїв ризиковості, з яких, зокрема, вбачається, що одним із основних постачальників позивача у березні 2021 року були Товариство з обмеженою відповідальністю "Маковій", ідентифікаційний код юридичної  особи – 33816897 (сума ПДВ 42 456 254,97 грн), Товариство з обмеженою відповідальністю "Квадро", ідентифікаційний код юридичної  особи – 34210990 (сума ПДВ 6 173 926,76 грн.), щодо яких Указом Президента України від 02.04.2021 за № 140/2021 запроваджено обмежувальні заходи (санкції) строком на три роки.
Проте, такі заходи не запроваджено щодо ТОВ "СПЕЦАГРОТОРГ ТРЕЙД".
Колегія суддів зазначає, що Комісія контролюючого органу, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування, має обґрунтувати суду, на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.
Посилання контролюючого органу на податкову інформацію відносно контрагентів позивача, як підтвердження ймовірності задіяння ТОВ "СПЕЦАГРОТОРГ ТРЕЙД" у мінімізації сплачених до бюджету сум ПДВ, є безпідставним, оскільки така інформація призначена для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу та носить виключно інформативний характер і не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом.
Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за можливо допущеними порушеннями законодавства інших юридичних осіб, на господарюючих суб`єктів не покладається обов`язок та не надається право контролювати дотримання законодавства платником податків, який виступає контрагентом у господарській операції. Чинне законодавство не містить норм щодо солідарної відповідальності платників податків. Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів.
Вказана позиція суду апеляційної інстанції відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 30.05.2019 у справі № 820/1009/17, від 03.04.2020 у справі № 160/4200/19, від 10.04.2020 у справі № 440/1082/19, від 16.04.2020 у справі № 805/5017/15-а.
У зазначених справах предметом спору була правомірність прийняття контролюючим органом податкових повідомлень-рішень, проте суд апеляційної інстанції вважає, що такі висновки доречно враховувати і щодо спору про правомірність прийняття контролюючим органом рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що незважаючи на те, що затверджена Порядком № 1165 форма рішення не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1 - 8 критеріїв ризиковості платника податку, це не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною другою статті 77 КАС України.
Зазначене відповідачем ймовірне задіяння позивача у мінімізації сплачених до бюджету сум ПДВ є припущенням. Оскаржуване рішення не містить доказів наявності задіяння позивача у мінімізації сплачених до бюджету сум ПДВ з посиланнями на відповідні документи.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не погоджується з судом першої інстанції, що оскаржуване рішення відповідає вимогам ч. 2  ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України та прийняте обґрунтовано.
Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 05 січня 2021 року у справі № 640/11321/20.
Посилання суду першої інстанції на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 27.08.2019 у справі № 540/2077/18, від 05.08.2020 у справі № 520/5692/19, в межах розгляду цієї справи суд уважає безпідставними, оскільки остання сформульована при застосуванні норм Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за № 117, який станом на час прийняття оскаржуваного рішення у цій справі втратив чинність (01.02.2020).
На даний час спірні правовідносини врегульовано Порядком № 1165, який істотно відрізняється від Порядку № 117 в частині встановлення відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Щодо зобов`язання ГУ ДПС у Харківській області виключити ТОВ "СПЕЦАГРОТОРГ ТРЕЙД" з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, колегія суддів зауважує таке.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява № 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки рішення про визначення ТОВ "СПЕЦАГРОТОРГ ТРЕЙД" таким, що відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку, підлягає скасуванню, то зобов`язання відповідача виключити позивача з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, а тому позовні вимоги у зазначеній частині підлягають задоволенню.
Отже, судом першої інстанції зроблено неправомірний висновок про відмову у задоволенні позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги приймаються колегією суддів в якості належних.
Згідно із приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також у зв`язку із тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат із урахуванням положень статті 139 КАС України, колегія суддів виходить з того, що судові витрати, які були понесені позивачем під час розгляду справи, складаються із витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у загальній сумі 11350,00 грн (4540,00 грн за подання позовної заяви та 6810,00 грн за подання апеляційної скарги), що підтверджується доказами про їх оплату (платіжними дорученнями № 429 від 08.04.21 та № 489 від 28.07.2021).
Оскільки Другим апеляційним адміністративним судом ухвалено нове рішення, яким адміністративний позов задоволено, рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне здійснити розподіл судових витрат зі сплати судового збору, стягнувши з Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень 11350,00 грн на користь позивача. 
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецагроторг трейд" - задовольнити.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 по справі № 520/6402/21 - скасувати.
Прийняти постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецагроторг трейд" задовольнити.
Скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області від 05.04.2021 № 2384, яким вирішено про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦАГРОТОРГ ТРЕЙД» (код ЄДРПОУ 24489939) критеріям ризиковості платника податку.
Зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «СПЕЦАГРОТОРГ ТРЕЙД» (код ЄДРПОУ 24489939) з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦАГРОТОРГ ТРЕЙД" судові витрати зі сплати судового збору в сумі 11350 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят) грн. 00 коп. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова 	
Судді	   	Л.В. Любчич    О.А. Спаскін